Справа № 2540/2906/18
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2906/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ''СЛОВ'ЯНИ''
до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області
про за участю сторін від позивача від відповідача скасування податкового повідомлення-рішення Черняєв О.С., діє на підставі ордеру КС № 180184 Тимошенко Л.А., діє на підставі витягу та наказу № 02/03 від 09.10.2003 Ананко Ю.М., діє на підставі довіреності № 860/89/2501-10-15 від 09.02.2018
У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'яни» (надалі також - ТОВ «Слов'яни», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (надалі також - ГУ ДФС в Чернігівській області, відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення № 0 та № 0 від 25.06.2018.

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства позивача, за результатами якої складено акт перевірки, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Слов'яни» вимог п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 7 145,00 грн. та завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 13 881,00 грн. На підставі акту перевірки відповідачем складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Із висновками, зазначеними в акті перевірки позивач не погоджується, оскільки усі необхідні документи, визначені чинним законодавством, що необхідні для відображення господарських операцій, які фактично відбулися були надані до перевірки, що відображено в акті.

Представник відповідача направив відзив на позов, відповідно до якого позов не визнає, в його задоволенні просить відмовити, оскільки в ході перевірки було встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2017 по справі №758/8351/17 Польовика Олександра Петровича - засновника та директора ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» визнано винним у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України. За даними проведеної перевірки також було встановлено відсутність у ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» трудових та виробничих ресурсів та/або з урахуванням змісту і специфіки вказаних операцій, яка передбачає наявність основних засобів, об'єктів оподаткування, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту (зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення), забезпечення спеціальних умов для зберігання товарів, придбання і реалізації товарів, їх транспортування, розвантаження/навантаження і зберігання та місця надання. Враховуючи зазначене, перевіркою зроблено висновок щодо нереальності фінансово-господарських операцій між ТОВ «Слов'яни» та ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ». Крім того представник відповідача зазначає, що первинні документи, які стали підставою для формування даних податкового обліку та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в відзиві на позов.

В судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій.

Зазначена заява про долучення документів до матеріалів справи не була направлена відповідачеві, як того вимагає ч. 9 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому у задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

На підставі направлення від 25.05.2018 № 1125 (а.с. 59) та наказу від 25.05.2018 № 931 (а.с. 58) ГУ ДФС у Чернігівській області була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ «Слов'яни» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» за лютий 2016 року, травень 2016 року, серпень 2016 року та вересень 2016 року, про що складено акт перевірки від 07.06.2018 № 412/14/14230560 (а.с. 9-23), яким встановлено порушення ТОВ «Слов'яни» вимог п. 44.1 ст.44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 7 145,00 грн та завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 13881,00 грн.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Слов'яни» протягом перевіряємого періоду мало взаємовідносини з ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ». Договір щодо взаємовідносин між ТОВ «Слов'яни» та ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» було укладено в усній формі, металопродукція постачалась за усною домовленістю згідно з виписаними рахунками-фактурами від постачальника. Доставка металопродукції здійснювалась за рахунок постачальника на склад ТОВ «Слов'яни» за адресою: м. Чернігів, вул. Робоча, 6. Згідно з виписаними та зареєстрованими податковими та видатковими накладними, наданими ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» на адресу ТОВ «Слов'яни», господарські операції відбулись на загальну суму 126154,32 грн, в т.ч. ПДВ 21025,72 грн. Зазначену суму податку на додану вартість було включено до податкового кредиту відповідних періодів. Розрахунки між суб'єктами господарювання здійснено у безготівковій формі, відповідно до банківських виписок та платіжних доручень на загальну суму 126154,32 грн.

З огляду на матеріали справи Головним управлінням ДФС в м. Києві направлено до Головних управлінь ДФС в областях матеріали результатів опрацювання зібраної податкової інформації (а.с. 61-68).

Так, за даними інформаційних ресурсів та баз даних ДФС України встановлено, що основний вид діяльності ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» - 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Засновником та керівником ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» за період з 08.12.2014 до 25.11.2016 був Польовик Олександр Петрович.

ГУ ДФС у м. Києві було зібрано та опрацьовано податкову інформацію від 06.10.2017 №463/26-15-14-04-04 щодо ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з 01.01.2015 по 30.10.2016, яку було складено з причини отримання інформації щодо непричетності гр. Польовика Олександра Петровича до фінансово-господарської діяльності ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ».

В ході перевірки встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2017 по справі № 758/8351/17, Польовика Олександра Петровича - засновника та директора ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» визнано винним у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

За даними проведеної перевірки також було встановлено відсутність у ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» трудових та виробничих ресурсів та/або з урахуванням змісту і специфіки вказаних операцій, яка передбачає наявність основних засобів, об'єктів оподаткування, складських приміщень, необхідних виробничих потужностей та/або транспорту (зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення), забезпечення спеціальних умов для зберігання товарів, придбання і реалізації товарів, їх транспортування, розвантаження/ навантаження і зберігання та місця надання.

За результатами розгляду акту перевірки ГУ ДФС у Чернігівській області винесено податкові повідомлення-рішення від 25.06.2018 № 0 на 7145,00 грн податку на додану вартість і 1786,25 грн штрафної санкції, № 0 щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 13881,00 грн (а.с. 26-27).

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду за захистом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.п.72.1.6. п.72.1 ст.72 Податкового кодексу України, для інформаційно- аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

У п. 83.1 ст. 83 Податкового кодексу України зазначено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 996 ХІV).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, визначено у статті 198 ПК України.

Так, у відповідності до пунктів 198.1., 198.2., 198.6. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У свою чергу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11. статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Під час розгляду даної категорії справ, слід звертати увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому, приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Таким чином, поставка товарів, виконання робіт та надання послуг для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість має бути фактично здійснена і підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового кредиту платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання/реалізації товарів (робіт, послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу доходів/витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкових зобов'язань та податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених документів або сплати грошових коштів.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 27.10.2015 по справі № 21-1539а15.

Судом встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2017 по справі №758/8351/17, що набрав законної сили, Польовика Олександра Петровича - засновника та директора ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» визнано винним у кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 1 ст. 205 КК України фіктивним підприємництвом є створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб'єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства (виключно з метою здійснення злочинної діяльності).

Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 20.06.2018 по справі № 818/4137/13-а.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що первинні документи, які стали підставою для формування даних податкового обліку та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатись належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 01.12.2015 (справа № 826/15036/14), від 17.11.2015 (справа № 21-277а15), від 12.01.2016 (справа № 21-3706а15), від 26.01.2016 (справа № 21-4781а15) та від 18.07.2017 (справа № 21-3123а16).

Відповідно до ч. 5 ст. 241 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про те, що первинні документи по взаємовідносинам позивача з ТОВ «МІЖРЕГІОНАЛЬНА МЕТАЛУРГІЙНА КОМПАНІЯ» не можна вважати належними та достовірними первинними документами у розумінні ПК України та Закону № 996-XIV, тобто документами, які підтверджують фактичне отримання від контрагента робіт і послуг, фактичне здійснення господарських операцій.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність прийнятих відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень № 0 та № 0 від 25.06.2018 та відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'яни».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень в повній мірі довів правомірність своїх дій та рішень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Слов'яни» у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ''СЛОВ'ЯНИ'' відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''СЛОВ'ЯНИ'', вул. Робоча, б. 6, м. Чернігів, 14001, .

Відповідач: Головне управління ДФС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, .

Дата складення повного рішення суду - 01.11.2018.

Суддя Ю. О. Скалозуб