Справа № 820/2660/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2660/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Лях О.П.

суддів: Старосуда М.І. , Яковенка М.М.

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

за участю представника позивача Білоголовської Л.А.,

представника відповідача Богаєвської А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року (повний текст складено 22.06.2018 року, головуючий суддя І інстанції Зоркіна Ю.В., м.Харків) по справі № 820/2660/18 за позовом Приватного підприємства "Партнер-С" до Харківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Партнер-С" (далі - ПП "Партнер-С"), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просив: (а.с.4-17)

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2018/000182/2 від 19.03.2018 р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807190/2018/00049.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при розмитненні товару відповідачу були надані всі необхідні документи в підтвердження задекларованої ціни, а тому підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у відповідача не було. .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 820/2660/18 задоволено адміністративний позов: (а.с.139-143)

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2018/000182/2 від 19.03.2018 р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807190/2018/00049;

- стягнути на користь ПП "Партнер-С" за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС судовий збір у розмірі 3524,00 грн.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, Харківська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. (а.с.152-159)

В обгрунтування апеляційної скарги вказано, що заявлена позивачем митна вартість товару менша, ніж митна вартість подібних товарів по фактам розмитнень іншими митницями ДФС. Також вказано, що надані для митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наполягає на обгрунтованості позовних вимог та законності прийнятого судом першої інстанції рішення

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як свідчать матеріали справи, 15.12.2017 року між ZHEJIANG SPIDER TEXTILE CO., LTD, Китай (Продавець) та ПП «Партнер-С» (Покупець) було укладено Контракт № 15/12/2017 про довгострокову поставку Продавцем Покупцю товарів у кількості та асортименті згідно інвойсу, який є невід'ємною частиною Контракту (в подальшому - Товар), виробництва Китая. (а.с.23-27)

Відповідно до п.2, 3 та 7 Контракту умови поставки кожної партії Товару вказуються згідно правил «Інкотермс 2010».

Загальна сума контракту складає 1000000,00 дол.США.

Узгоджені назви, асортимент, опис, кількість та ціна постачаємого Товару вказуються у відповідному Інвойсі до даного Контракту, який є невід'ємною частиною.

Придбаний Покупцем Товар підлягає ввезенню на митну територію України.

Строки поставки кожної партії Товару вказуються у Інвойсі до даного Контракту.

Продавець висилає Покупцю після відвантаження наступні документи на Товар: інвойс (3 екз.), коносамент (3 екз.), пакувальний лист (3 екз.).

Всі збори, подати та митні витрати на території країни Продавця сплачуються Продавцем, а на території країни Покупця - Покупцем, якщо вони пов'язані з виконанням даного Контракту.

На виконання умов вищевказаного, відповідно до інвойсу №18102 від 26.01.2018 року Продавцем було здійснено поставку наступного Товару: (а.с.28)

- тканини текстильної синтетичної 75 GSM полотняного переплетення виготовленої з комплексних синтетичних текстурованих поліефірних ниток на 100 % вибивної з надрукованим малюнком поверхневою щільністю 75 (+/-5) гр/м2, без покриття та просочення, в рулонах шириною 220 (+/-3) см. 102625.60 м2 у кількості 46848м.п.; тканини текстильної синтетичної 115 GSM полотняного переплетення, виготовленої з комплексних синтетичних текстурованих поліефірних ниток 100 % вибивної з надрукованим малюнком, поверхневою цільністю 115 (+/-5)гр/м2, без покриття та просочення, в рулонах шириною 220 (+/-3) см. 132352.00 м2 у кількості 60160 м.п. - країна виробництва Китай, виробник ZHEJIANG SPIDER TEXTILE CO., LTD, номер контейнеру ТGBU5767109 (далі - Товар №1);

- тканини текстильної 160 GSM, покритої з одного боку поліуретаном, матеріал гнучкий, покриття суцільне, сприймається неозброєним поглядом, поверхневою щільністю 160 (+/-5) гр/м2 в рулонах шириною 210 (+/-3) см. без просочення, 6452.25м2 у кількості 3072.5 м.п.; тканини текстильної 190 GSM, покритої з одного боку поліуретаном, матеріал гнучкий, покриття суцільне, сприймається неозброєним поглядом, поверхневою щільністю 190 (+/-5) гр/м2 в рулонах шириною 210 (+/-3) см. без просочення, 6470.10 м2 у кількості 3081 м.п.- країна виробництва Китай, виробник ZHEJIANG SPIDER TEXTILE CO., LTD, номер контейнеру ТGBU5767109 (далі - Товар №2).

В даному Інвойсі вказано, що поставка здійснюється на виконання контракту №SPD18102 на умовах «CFR, Одеса».

Проте, листом Продавця Товару від 21.02.2018 року повідомлялося про те, що у зв'язку з апаратним збоєм виданий інвойс № SPD18102 від 26.01.2018 року з невірним номером контракту та помилковими умовами поставки. Також у даному листі зазначено, що правильним слід вважати номер контракту №15/12/2017 від 15.12.2017 року та відповідно умовами поставки визначено «FOB Shanghai». (а.с.29)

Посилання на умови поставки «FOB» також містяться в прайс-листі виробника № 183306В0/001902 від 28.02.2018 року (а.с.40).

Поставка товару на умовах FOB Shanghai (назва порту відвантаження) згідно «ІНКОТЕРМС 2010» передбачає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов'язок з митного очищення товару для експорту.

На виконання умов Контракту від 15.12.2017 року відповідний товар надійшов на територію України та Одеською митницею ДФС був поміщений під митний контроль.

З метою митного оформлення товару 19.03.2018 року позивачем було подано до Харківської митниці ДФС вантажно-митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UА807190/2018/004975, відповідно до якої митну вартість товару визначено за основним методом (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються на митну територію України) за фактурною вартістю у розмірі 1680277.86 грн. та 1484448.14 грн., до складу яких віднесено суми витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України у розмірі 43280.00 грн. та 39326.21 грн. відповідно.

Разом з митною декларацією декларантом подані документи:

- Контракт від 15.12.2017 (код 4104);

- рахунок-фактура (інвойс) (код 0380) № 8Р018102 від 26.01.2018р.,

- лист продавця (виробника) товару від 21.02.2018р.;

- банківські платіжні документи, що стосуються товару (код 3001) - платіжні доручення в іноземній валюті № 5 від 29.01.2018р. на суму 19 410,00 доларів США, № 7 від 09.02.2018р. на суму 19 410,00 доларів США, № 8 від 26.02.2018р. на суму 24 938,20 доларів США, з яких вбачається сплата позивачем продавцю вартості товару в повному обсязі в загальній сумі 63 758,20 доларів США;

- рахунок-проформа (код 0325) № 8Р017106 від 19.12.2017р.;

- пакувальний лист (код 0271) б/н від 26.01.2018р.;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару (код 3014) № 183306В0/001902 від 28.02.2018р.;

- розрахунок ціни (калькуляція) виробника (код 3021) б/н від 19.12.2017р.;

- сертифікат походження товару (код 0861) № 18С3306А1848/00005К від 31.01.2018р.;

- сертифікат якості (код 0003) від 26.01.2018р.;

- договір про надання послуг митного брокера (код 4207) № БП-0000146 від 20.11.2017р.;

- копія митної декларації країни відправлення (код 9610) від 26.01.2018р.;

- автотранспортна накладна (СМК) (код 0730) № 3507 від 14.02.2018р;

- коносамент (код 0705) № ZIMUSNH 3387962 від 30.01.2018р.;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № (UL-4099281 від 02.03.2018р.;

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування 28/02/18 від 28.02.2018р., укладений між ПП "Партнер- С" (клієнт) і ТОВ "Юні-Ламан Шиппінг" (експедитор).

При цьому позивачем при направленні на адресу митного органу вказаних документів, лист продавця (виробника) товару від 21.02.2018р. про помилкове зазначення невірного номеру контракту та умов поставки був прикріплений до 44 графи зазначеної ВМД від 19.03.2018 року під кодом 0380 разом із інвойсом № SPD18102 від26.01.2018 року. (а.с.100)

Під час здійснення відповідачем митного оформлення товару спрацював ризик, згенерований АСАУР, а саме: «можливе заниження вартості товару: заявлена митна вартість товару менша, ніж митна вартість по фактам митних оформлень іншими митницями ДФС подібних товарів (МД №UA125110/2018/401800 від 02.02.2018 року)».

З огляду на вказане, 19.03.2018 року відповідачем було направлено на адресу позивача запит щодо надання додаткових документів на підтвердження вартості товару: виписки з бухгалтерських документів, висновків про якісні та вартісні показники товарів, виготовлені спеціальними експертними організаціями та /або інформація біржових організація про вартість товару або сировину.

Документи на запит контролюючого органу надані не були у зв'язку з відсутністю можливості надати запитувані документи.

Харківською митницею ДФС за результатами розгляду документів, поданих для митного оформлення товарів, поставлених на виконання умов Контракту від 15.12.2017, було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2018/000182/2 від 19.03.2018 р. за резервним методом (а.с.62-63, 108-109) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807190/2018/00049 (а.с.64-65).

При цьому, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, Харківська митниця ДФС зазначила, що митну вартість Товару №1 не може бути визнано, оскільки містяться розбіжності.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, спірна партія товару поставлена за базисом поставки FOB (вільно на борту) "Інкотермс 2010". Із долученого до матеріалів справи коносаменту № ZIMUSNY3387962 від 30.01.2018 вбачається, що товар відправлений на борт судна 30.01.2018 року, номер контейнеру TGBU5767109, а тому до контрактної вартості товару віднесено вартість завантаження товару на борт судна в порту відправлення та відповідно суми витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України, відповідно до договору надання транспортно-експедиторських послуг від 28.02.2018 року № 28/02/18.

Задовольняючи адміністративний позов , суд першої інстанції виходив з того, що посилання контролюючого органу на ненадання позивачем повного об'єму документів необхідних для митного оформлення імпортованих товарів спростовується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, які були подані позивачем разом з митними деклараціями з метою митного оформлення імпортованих товарів.

Також, суд першої інстанції вказав, що посилання відповідача на розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару (за ціною договору) та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Крім того, митницею не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 Митного Кодексу України(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Положеннями п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митні формальності становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

Відповідно до ч.18 п.2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, фактурною вартістю є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Виходячи з положень ч.1 ст.49 Митного кодексу України, вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Приписами ч.1 ст.52 Кодексу передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч.ч.1 та 2 ст.53 Митного кодексу України вбачається, що Кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як свідчать матеріали справи, декларантом разом із вищевказаною ВМД від 19.03.2018 року було подано всі необхідні документи щодо підтвердження відповідності контрактної вартості товарів рівню відпускних цін постачальника, ринкових цін на відповідний товар, а також вартості, заявленій при розмитненні таких товарів.

При цьому, митну вартість товарів декларантом було визначено та заявлено за першим методом визначення митної вартості, тобто за ціною договору.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Положеннями ч.1 ст.58 Кодексу визначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

При цьому, відповідно до п.2 ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями ч.7 ст.54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно з п. 4.4. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №631, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без рахунка або іншого документа, який визначає вартість товару та у випадках, встановлених Кодексом, декларацією митної вартості; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що подані декларантом до Харківської митниці ДФС документи разом з митною декларацією не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару .

Як свідчать матеріали справи декларантом позивача для митного оформлення товару в електронній формі було надано всі необхідні документи, що підтверджують заявлені митну вартість, в тому числі лист продавця (виробника) товару від 21.02.2018р., в якому контрагент повідомляв, що у зв'язку з апаратним збоєм був виданий інвойс № SPD18102 від 26.01.2018р. з невірним номером контракту та помилковими умовами поставки. У зв'язку з помилкою продавець (виробник) приносив вибачення та просив вважати вірним наступний номер контракту № 15/12/2017 від 15.12.2017р., а правильними умовами поставки - FOB Shanghai.

Факт надання митному органу зазначеного документу підтверджується змістом електронного повідомлення (а.с.126), з якого вбачаються прикріплені до ВМД документи, що спростовує посилання відповідача на відсутність при митному оформленні товару № 1 листа продавця ZHEJIANG SPIDER TEXTILE CO., LTD від 21.02.2018р.

Як вбачається з наданого до митного оформлення інвойсу № SPD18102 від 26.01.2018р., він містить дату складання: 26.01.2018р., найменування та реквізити продавця ZHEJIANG SPIDER TEXTILE CO., LTD і покупця ПП «Партнер-С», найменування товарних позицій, їх ціну, загальну вартість рахунку, валюту, в якій визначено грошове зобов'язання - наявність та вичерпність перелічених відомостей дає можливість безпомилково ідентифікувати інвойс № SPD18102 від 26.01.2018р. з поставкою оцінюваного товару за ВМД та експортною декларацією країни відправлення.

В інвойсі зазначені місце відправлення (Шанхай, Китай) та місце призначення (Одеса, Україна), а умови поставки (FOB) вказані в інших наданих позивачем документах, зокрема: в експортній декларації країни відправлення, в якій безпосередньо зазначено базис поставки (FOB) та міститься пряме відсилання до коносаменту № ZIMUSNH3387962 від 30.01.2018р. із зазначенням портів відправлення (Шанхай) та призначення (Одеса), прейскуранті (прайс-листі) виробника № 183306В0/001902 від 28.02.2018р., який відтворює ціни на експортовані товари саме на умовах FOB, що повністю відповідає товарним позиціям та цінам, вказаним в інвойсі № SPD18102 від 26.01.2018р. і рахунку-проформі № SPD17106 від 19.12.2017р.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги доводи позивача про те, що відповідно ВМД 40 ДЕ № UА807190/2018/004975 та на підставі доданих до неї документів здійснювалося митне оформлення не лише товар № 1, а і товар № 2, при цьому щодо товару № 2 наведених у ВМД відомостей та одних й тих самих документів було достатньо для підтвердження заявлену позивачем митну вартість товару № 2 та здійснити його пропуск на митну територію України.

Доводи відповідача про «різну суму у рахунку та проформі-рахунку» спростовуються запереченнями у відзиві позивача про те, що товарні позиції та ціна товарів в інвойсі № SPD18102 від 26.01.2018р. і рахунку-проформі № SPD17106 від 19.12.2017р. є однаковими (зокрема, fabric 75 GSM - 0,40 доларів США за 1 метр, fabric 115 GSM - 0,60 доларів США за 1 метр, базис поставки - FOB Shanghai).

Умовами зовнішньоекономічного контракту була передбачена часткова попередня оплата товару (п.4 - 30%), і рахунок-проформа № SPD17106 від 19.12.2017р. виставлявся продавцем 19.12.2017р. для сплати покупцем авансового платежу, який і був перерахований платіжним дорученням в іноземній валюті № 5 від 29.01.2018р. на суму 19 410,00 доларів США. При цьому відмінність в загальній сумі інвойсу та рахунку-проформі пояснюється тим, що рахунок-проформа є попереднім рахунком, відомості якого про товарну поставку є проміжними (підлягають уточненню при безпосередній поставці - зміни можуть торкнутися загальної суми, кількості товару, деяких артикулів та т.і.).

Інвойс же, який вже безпосередньо супроводжує поставку, є документом, який остаточно визначає та ідентифікує товарну поставку. В рахунку-проформі (документі для передоплати) зазначено: fabric 75 GSM - 0,40 доларів США за 1 метр, кількість 50 000 м, загальна вартість 20 000,00 доларів США; fabric 115 GSM - 0,60 доларів США за 1 метр, кількість 60 000 м, загальна вартість 36 000,00 доларів США; при цьому загальна сума рахунку становить 64 700,00 доларів США; в інвойсі вказано: fabric 75 GSM - 0,40 доларів США за 1 метр, кількість 46 848 м, загальна вартість 18 739,20 доларів США; fabric 115 GSM - 0,60 доларів США за 1 метр, кількість 60 160 м, загальна вартість 36 096,00 доларів США; загальна сума рахунку становить 63 758,20 доларів США.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обгрунтованість адміністративного позову позивача, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Колегія суддів вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018р. по справі № 820/2660/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) М.І. Старосуд М.М. Яковенко