Справа № 820/3298/18
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 жовтня 2018 року

Київ

справа №820/3298/18

адміністративне провадження №К/9901/59631/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Бившева Л.І., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі № 820/3298/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Верховного Суду касаційна скарга Головного управління ДФС у Харківській області була залишена без руху, оскільки, скаржником не додано до касаційної скарги копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Скаржнику встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Головним управлінням ДФС у Харківській області надіслано до суду копію касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2018р. адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено в повному обсязі. Скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Харківській області № від 12.04.2018 року з донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 51221,39 грн., з яких збільшення податкових зобов'язань +40977,11 грн., за штрафними фінансовими санкціями 10244,28 грн. та № від 12.04.2018 року з донарахування військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 4268,43грн., з яких збільшення податкових зобов'язань 3414,74 грн., за штрафними фінансовими санкціями 853,69 грн. Скасовано вимогу Головного управління ДФС України у Харківській області про сплату боргу № 000611315 від 12.04.2018 р. про суму заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 49926,43грн. Скасовано рішення Головного управління ДФС України у Харківській області № від 12.04.2018р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі штрафних санкцій в розмірі 6953,01грн. Стягнуто з Головного управління ДФС України у Харківській області на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2114 грн. 40 коп.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 по справі № 820/3298/18 скасовано в частині розподілу судових витрат. В цій частині прийнято нове рішення яким стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Головного управління ДФС у Харківській області на користь позивача 1123,69 грн. витрати по сплаті судового збору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі № 820/3298/18 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, предметом позову у даній справі є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги про сплату боргу винесені ГУ ДФС у Харківській області від 12.04.2018р., а саме: № від 12.04.2018р. з донарахування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 51221,39грн., № від 12.04.2018р. з донарахування військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 4268,43грн., вимогу про сплату боргу № 000611315 від 12.04.2018р. про суму заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 49926,43грн., рішення № від 12.04.2018р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі штрафних санкцій в розмірі 6953,01грн.

Задовольняючи адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач віднісши витрати на електроенергію та теплову енергію приміщень які використовувались в межах своєї господарської діяльності, на витрати, які безпосередньо пов'язані з отриманням доходів згідно п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України та п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України (адміністративні витрати), діяв цілком правомірно та у відповідності до чинного законодавства, адже ці витрати документально підтверджені і стосуються господарської діяльності позивача. Оскільки, позивач правомірно зменшив суму свого доходу від господарської діяльності на суму витрат, то відповідно позивач цілком законно зменшив базу нарахування єдиного внеску.

Колегія суддів звертає увагу, що правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 К/9901/3351/17.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2018 року у справі № 820/3298/18.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписЛ.І. Бившева
підписВ.П. Юрченко