Справа № 810/3509/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3509/18 Суддя (судді) першої інстанції: Харченко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.

за участю секретаря: Рагімової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи- підприємця ОСОБА_2 про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що, в порушення положень ст. 169 КАС України, суддя Київського окружного адміністративного суду повернув позовну заяву, не залишаючи її без руху та не надаючи можливості для усунення її недоліків.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказує на правильні висновки суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву з підстав п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області не підтверджено у встановленому законом порядку.

Колегія суддів знаходить обґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на ч. ч. 1, 3 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За правилами ч. 1 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Цією ж статтею встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позовна заява від імені позивача підписана його представником ОСОБА_3

До позовної заяви в якості доказу, що підтверджує повноваження ОСОБА_3 на підписання зазначеної заяви, долучено копію довіреності від 28.11.2017 № 10-01-21/8123, яка підписана начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_4 На підтвердження повноважень ОСОБА_4 на підписання вказаної вище довіреності до матеріалів справи приєднано ксерокопію копії наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23.06.2017 №371-к., засвідченого головним спеціалістом відділу правового забезпечення ОСОБА_5 Водночас доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_5 встановлених законом повноважень щодо засвідчення копії наказу суду не надано.

Інших належним чином оформлених документів на підтвердження повноважень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діяти від імені позивача на час підписання та надіслання до суду позовної заяви (06.07.2018) до матеріалів позовної заяви не приєднано.

Крім того, відповідачем надано витяг із сайту Міністерства юстиції України на підтвердження відсутності на сайті інформації про те, що ОСОБА_4 є начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області не підтверджено у встановленому законом порядку.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладена в ухвалах від 11.05.2018 в адміністративній справі № 804/4067/17 та від 25.04.2018 в адміністративній справі № 461/2776/17.

Також не заслуговують на увагу аргументи позивача у апеляційній скарзі про те, що копії долучених до позовної заяви документів засвідченні у встановленому законом порядку, зокрема у відповідності до вимог положень уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55, оскільки суперечать положенням ст.59 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, як було вірно зазначено судом першої інстанції, представник набуває повноважень на звернення до суду від імені позивача виключно на підставі документа, який посвідчує його повноваження в установленому законом порядку.

Відсутність доданого до позовної заяви будь-якого документа, який би підтверджував повноваження особи на підписання та подання позовної заяви від імені іншої особи утворює самостійну підставу для повернення позовної заяви за правилами п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Аргументи апелянта про те, що передумовою для повернення позовної заяви має бути залишення її без руху, судова колегія також вважає безпідставним з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Водночас, згідно з п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Тобто, наслідком повернення позовної заяви може бути не лише неусунення її недоліків, а й подання та підписання позову особою, яка не має права її підписувати. При цьому в останньому випадку процесуальний закон не містить вимог про необхідність залишення позовної заяви без руху до вирішення питання про повернення позовної заяви.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено - 31.10.2018р.