Справа № 826/17530/16
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 листопада 2018 року № 826/17530/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна»

до

Держспоживінспекції у Чернігівській області

про

визнання протиправною та скасування постанови,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (далі-позивач/ ПзІІ «Амік Україна») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Держспоживінспекції у Чернігівській області (далі- відповідач), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнень від 31.10.2016 №013.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що підприємство позивача не здійснює виробництво палива ДП-Л-Євро5-В0 під брендом “Екто” та бензину А-95-Євро5-Е5 під торговим знаком «Екто», вказані нафтопродукти, що вироблені відповідними виробниками, мають найменування, якісні характеристики та документацію з якості, і придбані підприємством для подальшої реалізації через роздрібну мережу АЗС, але з метою задоволення попиту споживачів, ПзІІ “Амік Україна”, шляхом використання технології змішування, до окремої кількості нафтопродуктів здійснює додавання спеціальних інгредієнтів, які покращують якісні характеристики цих нафтопродуктів, не змінюючи загальні характеристики товару. Таким чином, висновки перевірки про виробництво дизельного палива ПзІІ “Амік Україна” є необґрунтованими, оскільки підприємством споживачам надана вся необхідна інформація відповідно до вимог ст. 15 Закону України “Про захист прав споживачів”.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, письмових заперечень проти позову не надав.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, з огляду на наявні клопотання сторін, у відповідності до положень частини дев’ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області проведено планову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів підприємством з іноземними інвестиціями «Амік Україна», за результатом якої складено акт від 13.09.2016 №0044 (далі- акт перевірки).

Згідно акту перевірку посадовими особами відповідача було встановлено порушення ст., 15 Закону України «Про захист прав споживачів», пп. 9,14,27,29 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, п. 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом МЕУ №104 від 19.04.2007, п. 10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, а саме:

1. Відсутня достовірна інформація про дату виготовлення палива дизельного Екто-ДП-Л-Євро5-В0, отриманого по товарно-транспортним накладним №BR-3972 від 06.07.2016 (4985л) та №BR-4507 від 11.08.2016 (5033л), а саме:

- в паспорті якості №1004 від 06.07.2016 зазначена дата виготовлення 21.06.2016, а фактично дата виготовлення 06.07.2016, відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-3972 від 06.07.2016;

- в паспорті якості №1213 від 11.08.2016 зазначено дату виготовлення 27.07.2016, а фактично дата виготовлення 11.08.2016, відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-4507 від 11.08.2016,

2. Відсутня достовірна інформація про виробника та його місцезнаходження палива дизельного Екто -ДП-Л-Євро5-В0, отриманого по товарно-транспортній накладній № BR-3972 від 06.07.2016 та № BR-4507 від 11.08.2016, а саме:

- в паспорті якості №1004 від 06.07.2016 завод-виробник зазначено ТОВ “Лукойл-Волгограднафтопереробка”, а фактично виробником дизельного палива є підприємство з іноземними інвестиціями “Амік Україна”, відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-3972 від 06.07.2016;

- в паспорті якості №1213 від 11.08.2016 завод-виробник зазначено ТОВ “Лукойл-Волгограднафтопереробка”, а фактично виробником дизельного палива є підприємство з іноземними інвестиціями “Амік Україна” відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-4507 від 11.08.2016.

3. Відсутня достовірна інформація про дату виготовлення бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5, отриманого по товарно-транспортним накладним № BR-3295 від 18.05.2016 та №BR-4507 від 11.08.2016, а саме:

- в паспорті якості №1216 від 11.08.2016 зазначена дата виготовлення 04.08.2016, а фактично дата виготовлення 11.08.2016 відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-4507 від 11.08.2016;

- в паспорті якості №718 від 18.05.2016 зазначена дата виготовлення 26.04.2016, а фактично дата виготовлення 18.05.2016 відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-3295 від 18.05.2016.

4. Відсутня достовірна інформація про виробника та його місцезнаходження бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5, отриманого по товарно-транспортним накладним № BR-3295 від 18.05.2016 та №BR-4507 від 11.08.2016, а саме:

- в паспорті якості №1216 від 11.08.2016 завод-виробник зазначено ВАТ «Мозирський НПЗ», а фактично виробником дизельного палива є підприємство з іноземними інвестиціями “Амік Україна”, відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-4507 від 11.08.2016;

- в паспорті якості №718 від 18.05.2016 завод-виробник зазначено ВАТ «Мозирський НПЗ», а фактично виробником дизельного палива є підприємство з іноземними інвестиціями “Амік Україна” відповідно до акту змішування нафтопродуктів №BR-3295 від 15.05.2016.

5. відсутні декларації про відповідність на паливо дизельне Екто-ДП-Л-Євро5-В0 отриманого по товарно-транспортним накладним №BR-3972 від 06.07.2016 та №BR-4507 від 11.08.2016 та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5, отриманого по товарно-транспортним накладним № BR3295 від 18.05.2016 та № BR-4507 від 11.08.2016.

6. Нафтопродукти позначені з порушенням вимог Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, а саме:

- в розрахункових документах АЗС позначено Бензин А-95 Євро, необхідно бензин А-95-Євро-5-Е5, в розрахункових документах позначено бензин А-92 Євро, необхідно бензин А-92-Євро5-Е5;

- в розрахункових документах АЗС позначено Бензин А-92 Євро, необхідно – бензин а-92- Євро5-Е5;

- в розрахункових документах АЗС позначено ДТ Евро марки F вид I, необхідно ДП-Л-Євро5-В0;

- в розрахункових документах позначено ДП Екто, необіхно Екто-ДП-Л-Євро5-В0.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято постанову про накладення стягнень, передбачених від 31 жовтня 2016 року №013, якою

1. за відсутність достовірної інформації про дату виготовлення, найменування та місцезнаходження виробника, дату виготовлення палива дизельного Єкто-ДП-Л-Євро5-В0, отриманого по товарно – транспортним накладним № BR-3972 від 06.07.2016 (4985 л) та BR-4507 від 11.08.2016 (5033 л), яке знаходилось в реалізації на АЗС №25-04 за адресою: вул. Колгоспна, 14, с. Григоро-Іванівка, ніжинський район, застосовано до підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» штраф у розмірі 44097,58 грн.

2. за відсутність достовірної інформації про дату виготовлення, найменування та місцезнаходження виробника бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5, отриманого товарно-транспортними накладними № BR-3285 від 18.05.2016 (4049л.) та № BR-4507 від 11.08.2016 (6995 л.), яке знаходилось в реалізації на АЗС №25-04 за адресою: вул. Колгоспна, 14, с. Григоро-Іванівка, ніжинський район, застосовано до підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» штраф у розмірі 58300,22 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України “Про захист прав споживачів”, у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 26 Закону України “Про захист прав споживачів” центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема, перевіряти додержання суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб'єктів.

Механізм здійснення державного контролю посадовими особами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, крім Держспоживінспекції в Автономній Республіці Крим визначається Порядком проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, який затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 №310 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.05.2012 за №743/21056 (далі - Порядок №310), який відтворює приписи щодо організації перевірок, врегульовані Законом України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.

Статтею 1 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 5 названого Закону планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.

Згідно статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Пунктом 2.7 Порядку №310 визначено, що перед проведенням планової перевірки відповідний орган з питань захисту прав споживачів надсилає суб'єкту господарювання письмове повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за десять днів до дня її проведення.

Згідно частини шостої статті 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №1023-XII споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

При цьому, споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів (ч. 2 ст. 4 Закону №1023-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 затверджено “Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами” (далі – Правила №1442), які визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Правила поширюються на всіх суб'єктів господарювання на території України, які зареєстровані в установленому порядку.

Відповідно до п. 9 Правил №1442 суб'єкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобов'язаний своєчасно надати споживачеві необхідну доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також на вимогу споживача - копію документа про якість (паспорт якості) та копію декларації про їх відповідність.

Така інформація доводиться до відома споживачів шляхом зазначення у супровідній документації, що додається до нафтопродуктів, на етикетці (для розфасованих нафтопродуктів), а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для відповідного виду продукції.

В інформації про нафтопродукти зазначаються: найменування, марка та вид нафтопродуктів; дані показників їх якості; ціна; правила та умови їх ефективного і безпечного використання; для розфасованих нафтопродуктів - номінальна кількість товару в одиниці маси, об'єму або іншої фізичної величини, а також гранично допустимі відхилення від номінальної кількості або посилання на нормативний документ, згідно з яким їх установлено; відомості про умови зберігання, строк придатності, необхідні дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі невчинення таких дій; відомості про виробника, його місцезнаходження та контактна інформація; найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання, який виконує функції з прийняття претензій від споживача.

Інформація подається споживачеві згідно із законодавством про мови.

Суб'єкт господарювання зобов'язаний поінформувати споживача про можливість виникнення небезпеки для життя, здоров'я споживача та його майна, навколишнього природного середовища у разі порушення правил пожежної та екологічної безпеки під час поводження з нафтопродуктами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 відповідно до статті 14 Закону України “Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності” затверджено Технічний регламент щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі – Технічний регламент), який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров'я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Пунктами 7-9 Технічного регламенту встановлено, що під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах.

На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Згідно п. 12 Технічного регламенту за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи автомобільних бензинів: Євро3, Євро4, Євро5.

Автомобільні бензини повинні відповідати вимогам, наведеним у додатку 2 до цього Технічного регламенту.

Забороняється використання в автомобільних бензинах екологічних класів Євро3, Євро4 та Євро5 добавок (присадок), що мають у своєму складі хоча б один з таких компонентів: фосфор, сполуки свинцю та заліза, ароматичні аміни (монометиланіліни, моноетиланіліни тощо).

Також забороняється з 1 січня 2017 р. використання в автомобільних бензинах екологічного класу Євро5 добавок (присадок) з концентрацією марганцю більше ніж 6 міліграмів на один куб. дециметр.

Автомобільні бензини можуть містити барвники та речовини-маркери.

Можливе додавання до автомобільних бензинів добавок (присадок), біоетанолу, етил-трет-бутилового етеру, які не погіршують експлуатаційних показників палива, не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

Згідно п. 13 Технічного регламенту за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи дизельного палива: Євро3, Євро4, Євро5.

Дизельне паливо повинно відповідати вимогам, наведеним у додатку 3 до цього Технічного регламенту.

Дизельне паливо може містити барвники та речовини-маркери.

Можливе додавання до дизельного палива добавок (присадок), добавок на основі метилових/етилових естерів жирних кислот, які не погіршують експлуатаційних показників палива, не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

Відповідно до пп. 4.3.3 ДСТУ 7688:2015 для покращення експлуатаційних показників якості дизельного палива дозволено додавання інших добавок (присадок), які не впливають негативно на екологічні, енергетичні та економічні показники двигунів, що підтверджено результатами випробувань, та допущені до застосування в установленому порядку.

Пунктом 8 Технічного регламенту встановлено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Згідно п. 9 Технічного регламенту документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

З вказаного слідує, що паспорт якості містить в собі інформацію, зокрема, про дані про вид та кількість добавок (присадок).

Позивачем наданий паспорт якості дизельного палива Екто-ДП-Л-Євро5-В0 від 06.07.2016 №1004, від 11.08.2016 №1213, паспорт якості бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 від 18.05.2016 №718, від 11.08.2016 №1216 та акти змішування нафтопродуктів, відповідно яких до ДП Экто-ДП-Л-Євро5-В0 додається багатофункціональна присадка Хайтек-4678, до бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5 - багатофункціональна присадка Хайтек-6437L.

Згідно Технологічної інструкції удосконалення якості дизельного палива підвищеної якості згідно з ДСТУ 4840:2007 з метою отримання дизельного палива з торговим знаком “Экто” в умовах ПП “Лукойл-Україна” на нафтобазі в м Бориспіль, Київської обл. (далі - Технологічна інструкція), удосконалення здійснюється ПІІ “Лукой-Україна” за допомогою додавання мийного додатку Hitec- 4678.

Водночас, згідно Технологічної інструкції удосконалення якості автомобільних бензинів підвищеної якості згідно з ДСТУ 4839:2007 з метою отримання автомобільного бензину з торговим знаком «Екто»в умовах ПП “Лукойл-Україна” на нафтобазі в м Бориспіль, Київської обл., удосконалення здійснюється ПІІ “Лукой-Україна” за допомогою додавання мийного додатку Hitec- 6437 L.

Розділ 2 Технологічної інструкції зазначає характеристики саме виготовленої продукції. Розділ 5 “Контроль технологічного процесу” зазначає “... виробник бензинів автомобільних з торговим знаком “Экто” користується даними сертифікаційного протоколу випробувань. Щоквартально виробник підприємство з іноземними інвестиціями “Лукойл-Україна” проводить аналітичний контроль бензину автомобільного підвищеної якості з торговим знаком “Экто” в акредитованих випробувальних лабораторіях...”. Також у п.6.3.3. Технологічної інструкції вказано, що після завершення процесу удосконалення якості автомобільного бензину, бензин автомобільний підвищеної якості з торговим знаком “Экто” необхідно здати на лабораторний аналіз за всіма показниками ДСТУ 4839:2007, а в п. 6.3.4. вказано, що після отримання паспорту (позитивних результатів випробування), бензин автомобільний підвищеної якості з торговим знаком “Экто” вважається товарним продуктом. Вказане дублюється і в Технологічної інструкції удосконалення якості дизельного палива.

Всупереч цьому, в паспортах якості, виданих на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 з використанням товарного знаку “Экто Plus”, заводом-виробником зазначено ВАТ «Мозирський нафтопереробний завод» (Білорусь, Гомельська обл., м. Мозир), а в паспортах якості, виданих на дизельне паливо Екто-ДП-Л-Євро5-В0 вказаний виробник – ТОВ «Лукойл-Волгограднавтопереробка» (Росія, м. Волгоград, вул. 40 років ВЛКСМ,55), замість підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна»

З вказаного слідує, що в паспортах якості на бензин автомобільний А- 95-Євро5-Е5 та дизельне паливо Екто-ДП-Л-Євро5-В0 зазначено недостовірну інформацію про виробника продукції, так як ВАТ «Мозирський нафтопереробний завод» та ТОВ «Лукойл-Волгограднавтопереробка» не може вважатися її виробником і не несе відповідальності за вказані паливні продукти.

З огляду на викладене висновок відповідача про порушення позивачем ст.. 3,15 Закону України «Про захист прав споживачів», пп. 9,14,27,29 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, п. 16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затвердженими наказом МЕУ №104 від 19.04.2007, п. 10 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927 знайшов підтвердження під час вирішення справи, що вказує на обґрунтованість постанови прийнятої на підставі такого висновку.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позовні вимоги, в даному випадку, не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 – 11, 19, 72 – 77, 90, 139, 241 – 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян