Справа № 2540/2915/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2915/18

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Премєр до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Премєр (далі-ТОВ Інтер Премєр ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі-ГУ ДФС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.06.2018 № 0.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 05.06.2018 № 0 прийнято на підставі статті 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній станом на 01.01.2017. Однак податкова накладна № 3 складена 31.12.2016 за операцією де постачальником і отримувачем є ТОВ Інтер Премєр, у період дії іншої редакції статті 120-1 Податкового кодексу України, яка не передбачала відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що не підлягали наданню отримувачу (покупцю). Отже, в даному випадку позивач вбачає неоднозначність в трактуванні наявності чи відсутності відповідальності платника податку, тому просить суд застосувати положення пп. 4.1.4 п.4.1 ст.4, п. 56.21 ст.56 Податкового кодексу України, якими встановлено презумпцію правомірності рішень платника. Крім того, позивач зазначає, що спірне рішення не відповідає принципу пропорційності застосованої міри відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 3 від 31.12.2016 спричиненим ним наслідкам, що суперечить п. 8 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 23.08.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.

11.09.2018 представник відповідача надіслав відзив, в якому зазначає, що заповнення податкової накладної 31.12.2016 не звільняє позивача від відповідальності за порушення строку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу, передбаченого статтею 120-1 Податкового кодексу України, з огляду на те, що вказане правопорушення підпадає під ознаки триваючого. Це означає, що в даному випадку правопорушення припаде на 2017 рік , а тому термін реєстрації податкової накладної становить 15.01.2017, тобто у період дії положень статті 120-1 ПК України, якою передбачена відповідальність за вказане правопорушення. Враховуючи те, що податкова накладна № 3 від 31.12.2016 зареєстрована позивачем з порушенням строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 ПК України, а саме 18.02.2018, тому ГУ ДФС у Чернігівській області при прийнятті спірного рішення діяло на підставі та у спосіб передбачений Конституцією України. Просить в задоволенні позову відмовити.

13.09.2018 представником позивача надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що у відзиві представником відповідача не наведено жодного аргументованого заперечення щодо заявлених позовних вимог.

14.09.2018 ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представники позивача в судовому засіданні просили позов задовольнити повністю, посилаючись на доводи, викладені в позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю Інтер Премєр зареєстровано як юридична особа (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.10.2018 № 23994244, видами діяльності якого є : 77.39 надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, 77.40 лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами, 93.29 організування інших видів відпочинку та розваг, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 70.22 консультування з питань комерційної діяльності й керування, 71.20 технічні випробування та дослідження, 74.90 інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у (а.с.147-150).

15.05.2018 ГУ ДФС у Чернігівській області у позивача проведено документальну планову виїзну перевірку податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт № 356/14/32095347 (а.с.19-54), в якому зазначено, що позивачем крім іншого порушено вимоги п.п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: порушено граничний термін реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 3 від 31.12.2016, (граничний термін реєстрації 15.01.2017, дата реєстрації 18.02.2017) на загальну суму 7764400 грн., ПДВ 1294066,7 грн. більше 30 днів (а.с.32).

На акт перевірки позивач подав заперечення від 23.05.2018, які відповідачем в частині висновків щодо порушення п.п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України залишено без змін, про що ТОВ Інтер Премєр повідомлено листом від 04.06.2018 №6209/10/25-01-14-01-06 (а.с. 80-98).

На підставі акта перевірки від 15.05.2018 № 356/14/32095347 прийнято податкове повідомлення-рішення № 0 від 05.06.2018, яким позивачу застосовано штраф в розмірі 30 % за затримку реєстрації податкової накладної від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 6470333 грн. 33 коп. у сумі 388220,01 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Як вже встановлено судом, підставою для застосування до позивача вказаних штрафних санкцій слугував факт затримки реєстрації податкової накладної № 3 від 03.12.2016, яка зареєстрована 18.02.2017.

На думку відповідача, положення пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, в редакції чинній з 01.01.2017 носять імперативних характер та містять чітко регламентовані приписи, якими встановлено за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної, накладення штрафу.

Встановлені обставини у цій справі свідчать, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу відповідальності, передбаченої статтею 120-1 ПК України.

Так, позиція позивача полягає у тому, що до платника податку станом на день складання податкової накладної № 3 від 31.12.2016 не застосовуються штрафні санкції, які передбачені п.п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, у випадку порушення строків реєстрації податкової накладної, що не надаються отримувачу (покупцю).

Позиція відповідача полягає у тому, що за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН до платника податків застосовуються штрафні санкції, визначені Кодексом, незалежно від дати їх заповнення, оскільки має місце триваюче правопорушення.

З такою позицією відповідача суд не погоджується з огляду на таке.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ «Інтер Премєр» придбані основні засоби в ПрАТ «ТММ-Енергобуд» - машина плазменной і газокислородной резки RB 950/1500/6 МР, піч термічна Термо ГАЗ-ДО-30.75.20/1100-И4-H і будівля корпусу 139.

Вказані основні засоби оприбутковані в грудні місяці 2016 року на баланс ТОВ «Інтер Премєр» як незавершені капітальні вкладення.

Оприбуткування здійснено на бухгалтерський рахунок 151 та 152 «Капітальні вкладення» з кореспонденцією з рахунком 631 «Розрахунки з постачальниками», контрагент ПрАТ «ТММ-Енергобуд» на загальну суму 13170 400 грн. з ПДВ, без ПДВ 10975333,33 грн., сума ПДВ 2195066,67 грн.

Податкові зобовязання нараховані в бухгалтерському обліку 01.12.2016 та 12.12.2016.

На суму нарахованих умовних податкових зобовязань позивачем останнім днем календарного місяця, тобто 31.12.2016, складена податкова накладна № 3 з кодом причини « 08» (а.с. 99).

Податкова накладна № 3 від 31.12.2016 складена на платника податку ТОВ «Інтер Премєр», тобто позивача та не підлягала наданню отримувачу (покупцю).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на 31.12.2016 (дата заповнення податкової накладної) платник податку на додану вартість зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на 31.12.2016 при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Втім, податкове законодавство передбачає випадки, коли складені в установленому порядку податкові накладні не надаються покупцю, що разом з тим не позбавляє продавця зареєструвати такі податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних встановлені пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час заповнення податкової накладної 31.12.2016). Так, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, приписами зазначених норм права встановлено обов'язок особи скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений статтею 201 ПК України строк.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на дату складання податкової накладної 31.12.2016) встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу.

Отже, наведеною нормою права встановлено підстави відповідальності платника податку за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому вказаною нормою права також визначено і випадки, коли штрафні санкції не застосовуються до платника податку у разі порушення строків реєстрації податкових накладних, а саме у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг.

Таким чином, на дату складання податкової накладної № 3 від 31.12.2016 діяла норма, яка не передбачала відповідальність за порушення граничного строку реєстрації тих накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю).

За таких обставин, суд погоджується із доводами позивача щодо безпідставності нарахування останньому штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкової накладної.

Крім того, податкове зобовязання в сумі ПДВ 1294066,67 грн., нараховане в податковій накладній № 3 від 31.12.2016, було включене в лютому місяці 2017 року до уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2016 року, тобто ТОВ «Інтер Премєр» в повній мірі були виконані процедури, пов`язані з виправленням помилок. З урахуванням того, що як на дату складення податкової накладної (грудень місяць 2016 року), так і на дату її реєстрації в ЄРПН (лютий місяць 2017 року), ТОВ «Інтер Премєр» мало від`ємне значення з ПДВ, тому несвоєчасна реєстрація податкової накладної не призвела до несвоєчасного нарахування і сплати ПДВ до бюджету.

Відповідно до пункти 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Однак спірне рішення прийнято відповідачем без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Крім цього, суд вважає можливим застосувати у спірних правовідносинах і такий фундаментальний принцип податкового законодавства, як принцип презумпції правомірності рішень платника податку відповідно до якого, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначна (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України).

Пунктом 56.21 ст.56 ПК України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, враховуючи імперативність правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого платника, суд вважає, що контролюючий орган був зобов'язаний прийняти рішення на користь платника податків.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5823,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 298 від 20.08.2018

Таким чином, судовий збір у сумі 5823,30 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 05.06.2018 № 0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області судовий збір в розмірі 5823,30 грн. (пять тисяч вісімсот двадцять три гривні 30 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Премєр, сплачений відповідно до платіжного доручення від 20.08.2018 № 298.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю Інтер Премєр (вул. Пушкіна, 34-А, оф. 2, м. Чернігів, 14001)

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, 3).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2018 року.

Суддя І.І. Соломко