Справа № 808/2527/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

02 жовтня 2018 року Справа № 808/2527/18 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, )

до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі позивач) до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 28556,00 гривень, що еквівалентно 859,41 євро, відповідно до офіційного курсу встановленого Національним банком України станом на день проведення розрахунку 22 лютого 2018 року, Державного бюджету України.

Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін та призначено перше судове засідання на 02 жовтня 2018 року.

За вимогами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином останній день розгляду справи є 09 листопада 2018 року.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено те, що за відповідачем рахується заборгованість та просить суд стягнути з відповідача плату за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 859,41 євро, що еквівалентно 28556,00 грн. Також зазначив, заборгованість рахується з того, що 22 лютого 2018 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великих транспортних засобів. Складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та на підставі чого проведено розрахунок плати за проїзд в сумі 859,41 євро, що еквівалентно 28556,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач або представник відповідача відзиву на позов або клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши зазначені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з наступним.

22 лютого 2018 року на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 15 лютого 20118 року №153 про затвердження графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Державної служби України з безпеки на транспорті та на підставі направлення на рейдову перевірку від 16 лютого 2018 року №005928 з 19 лютого 2018 року по 25 лютого 2018 року, уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області на а/д Р-52 Дніпро Царичанка Кобиляки Решетилівка км. 109+667 км. під час проведення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки Мерседес, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великих транспортних засобів.

Та на підставі виявленого порушення відносно ОСОБА_1 складено Акт від 22 лютого 2018 року №0009830 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю

Перевіркою встановлено, що водій ОСОБА_1, який керував автомобілем Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1, мав перевищення фактичного осьового навантаження 12,75 тонн при нормативно допустимому 11,0 тонн та не оформлений документ, передбачений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - дозвіл на перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів, виданий уповноваженим органом для проїзду дорогами України.

Довідкою №0004393 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22 лютого 2018 року підтверджено тип транспортного засобу, результати вагового та габаритного контролю. Про проведення зважування свідчить квитанція № А78334ЕВ від 22 лютого 2018 року.

На підставі встановлених фактів уповноваженими особами позивача здійснено розрахунок №0009830 від 22 лютого 2018 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 22 лютого 2018 року №000983, проведеним згідно пункту 31-1 Постанови КМУ №879 від 27 червня 2017 року плата ОСОБА_1 за проїзд автомобіля Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 859,41 євро.

Відповідно до показників валютного ринку, що на день проведення розрахунку 22 лютого 2018 року курс гривні Національного банку України до 100 євро становить 3322,7674 грн. Отже сума 859,41 євро еквівалентна 28556,00 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем суми заборгованості в сумі 28556,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України надає визначення поняттю «адміністративна справа», відповідно до якого такою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В пункті 2 частині 1 статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно - владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Також пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб'єктом владних повноважень в розумінні КАС України є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суд вважає, що під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпунктів 15 та 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

С вищенаведеного вбачається, що Укртрансбезпека виконує функції габаритно - вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу. Отже, нормами чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Суд звертає увагу на те, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а являється сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Статтею 19 КАС України, врегульовані питання предметної юрисдикції спорів, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так, згідно пункту 5 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом.

Відповідно до частини 4 статті 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Отже, в даній статті наведено вичерпний перелік випадків, у яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень. До компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб'єкта владних повноважень, у яких одночасно можуть бути відповідачами фізичні або юридичні особи, в чітко визначених законами України випадках.

Проте, ні Конституцією України, ані законами України Державну службу України з безпеки на транспорті не наділено правом звернення саме до адміністративного суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів.

Окрім того, суд зазначає, що за змістом частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, провівши правовий аналіз зазначених законодавчих норм, суд дійшов висновку, що адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. В іншому випадку спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, у тому числі й на користь держави) носять приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом позову, заявленого до адміністративного суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 820/1203/17.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 820/1203/17, що плата за проїзд великоваговим транспортним засобом за своєю правовою природою є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Частиною 5 статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз зазначених вище правових норм та суб'єктний склад сторін свідчить про те, що спір за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами великоваговим транспортом підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов'язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

Отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а повязаний з відшкодуванням державі матеріальних збитків внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування при проїзді великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів з перевищенням допустимих вагових нормативів.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 189, 238, 229, 143, 205, 241, 242, 248, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами закрити.

Розяснити позивачу, що на підставі частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана 02 жовтня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов