Справа № 2306/1280/12(2-а/695/7/13)
Суддя: Саприкіна Ірина Валентинівна
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 2306/1280/12 (2-а/695/7/13) (К/9901/13872/18)

Провадження № 11-1088апп18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача СаприкіноїІ. В.,

суддів: Бакуліної С. В., Британчука В.В., Данішевської В.І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., ЛященкоН. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за касаційною скаргою ОСОБА_3, як представника ОСОБА_4, на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_5 до виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області, третя особа ОСОБА_6, про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2012 року Золотоніський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області від 26 грудня 1996 року № 1042 «Про встановлення межі по фактичному користуванню домоволодіння АДРЕСА_1».

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року, позов задоволено.

Не погодившись із такими судовими рішеннями, 08 липня 2016 року ОСОБА_3, як представник ОСОБА_4, подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. В обґрунтування касаційної скарги, серед іншого, зазначає, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції (далі-КАС України).

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року вказану вище справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Цю ухвалу мотивовано тим, що в касаційній скарзі ОСОБА_3, як представник ОСОБА_4, серед іншого, посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме що цей спір має приватноправовий характер та повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Оскільки ОСОБА_3, як представник ОСОБА_4, оскаржує судові рішення першої та апеляційної інстанцій, в тому числі і з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Разом з тим ОСОБА_3, як представник ОСОБА_4, просить провести розгляд справи за його участю.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Водночас Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Екбатані проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо апеляційна скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги ст. 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Ця правова позиція узгоджується з вимогами п. 11 ч. 1 ст. 4 КАС України, щодо розгляду справи в розумний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З матеріалів справи вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні, тобто відбувся публічний розгляд.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, дійшла висновку про можливість здійснення розгляду касаційної скарги ОСОБА_3, як представника ОСОБА_4, на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику її учасників.

За приписами п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Водночас суд вважає за необхідне поінформувати учасників справи щодо вчинення процесуальних дій стосовно розгляду їх справи в порядку письмового провадження шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 340, 344 - 346 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Прийняти до розгляду справу за касаційною скаргою ОСОБА_3, як представника ОСОБА_4, на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2015 року у справі за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_5 до виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області, третя особа ОСОБА_6, про скасування рішення.

Призначити справу до розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на 16 січня 2019 року в приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

Направити учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді:

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

В. І. Данішевська Л. І. Рогач

О. С. Золотніков О. М. Ситнік

О. Р. Кібенко О. С. Ткачук

Л. М. Лобойко В. Ю. Уркевич

О. Г. Яновська