Справа № 826/16687/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2018 року № 826/16687/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до третя особаПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
про визнання протиправними дій, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1) з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни (далі також - відповідач, приватний виконавець), в якому просив:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни з використання результатів оцінки нерухомого майна у виконавчому провадженні №56985942;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни з використання результатів оцінки нерухомого майна у виконавчому провадженні №56985725;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни з використання результатів оцінки нерухомого майна у виконавчому провадженні №56985432.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на протиправність дій приватного виконавця щодо використання результатів оцінки нерухомого майна боржника (позивача) в рамках виконавчих проваджень №56985942, №56985725 і №56985432, стороною яких є позивач. На переконання позивача, приватний виконавець Білан С.В. фактично призначила суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» на прохання стягувача (Банку), та оскільки між стягувачем та суб'єктом оціночної діяльності існувала домовленість щодо проведення оцінки майна боржника, то у позивача виникають сумніви щодо відповідності визначених вартостей майна ринковим цінам. Також позивач зазначає, що в результаті допущених суб'єктом оціночної діяльності порушень при проведенні оцінки нерухомого майна, вартість такого майна була суттєво занижена.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2018 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі також - третя особа, Банк) та дану справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні.

У судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю, з підстав та мотивів, що наведені у тексті позовної заяви, а представники відповідача та третьої особи, - заперечували проти позову.

Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що вчинені ним дії та винесені рішення в межах виконавчих проваджень №56985942, №56985725 і №56985432 відповідають нормам чинного законодавства України. Також відповідач зауважив, що позивачем не були оскаржені в судовому порядку жодна із винесених в межах вказаних виконавчих проваджень постанов приватного виконавця, зокрема, постанови про арешт майна боржника, постанови про опис майна боржника, постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності.

Крім того, відповідач подав до матеріалів справи копії матеріалів виконавчих проваджень №56985942, №56985725 і №56985432.

Третя особа подала до суду пояснення щодо позову, в тексті якого посилалась на відсутність у матеріалах справи будь-яких документальних доказів щодо невідповідності звітів про оцінку майна вимогам чинного законодавства. Також Банк зазначив, що чинним законодавством України не заборонено звертатись стягувачу до приватного виконавця з листами-пропозиціями щодо кандидатури суб'єкта оціночної діяльності для призначення у виконавчих провадженнях. У свою чергу приватний виконавець в силу норм Закону України «Про виконавче провадження» та положень Інструкції з організації примусового виконання рішень має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна з власної ініціативи або за заявою сторін.

У судовому засіданні 30.10.2018 суд на підставі ч.3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення учасників справи по суті спору, озглянувши подані представниками учасників справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наданих відповідачем копій матеріалів виконавчих проваджень №56985942, №56985725 і №56985432, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Білан Світланою Володимирівною:

- 13.08.2018 відкрито виконавче провадження №56985432 на підставі виконавчого напису №3872, вчиненого 19.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем. З тексту наявного у матеріалах виконавчого провадження виконавчого напису №3872 вбачається, що на підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за договором про іпотечний кредит №MRTG-885 від 30.03.2007 та договором про іпотечний кредит № MRTG-23 від 16.04.2007, укладеними між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредитБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», звернуто стягнення на квартиру №7, що складається з 11-ти кімнат, загальною площею 422 кв.м., жилою площею 283,60 кв.м., знаходить за адресою: АДРЕСА_4, та належить позивачу на праві власності (реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 0);

- 13.08.2018 відкрито виконавче провадження №56985942 на підставі виконавчого напису №3870, вчиненого 19.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем. З тексту наявного у матеріалах виконавчого провадження виконавчого напису №3870 вбачається, що на підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за договором про іпотечний кредит №MRTG-885 від 30.03.2007 та договором про іпотечний кредит № MRTG-23 від 16.04.2007, укладеними між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредитБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», звернуто стягнення на квартиру №2, що складається з 3-х кімнат, загальною площею 67,50 кв.м., жилою площею 43,60 кв.м., знаходить за адресою: АДРЕСА_2, та належить позивачу на праві власності (реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 0);

- 13.08.2018 відкрито виконавче провадження №56985725 на підставі виконавчого напису №3871, вчиненого 19.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитром Олеговичем. З тексту наявного у матеріалах виконавчого провадження виконавчого напису №3870 вбачається, що на підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за договором про іпотечний кредит №MRTG-885 від 30.03.2007 та договором про іпотечний кредит № MRTG-23 від 16.04.2007, укладеними між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредитБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», звернуто стягнення на земельну ділянку, загальною площею 1,1250 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Солов'яненка, що належить позивачу на праві приватної власності (державний акт на право приватної власності на землю серії IV-КВ №019325, що виданий 04.12.2002).

Відповідно до текстів цих постанов про відкриття виконавчого провадження, стягувачем у межах виконавчих проваджень №56985942, №56985725 і №56985432 визначено ПАТ «Укрсоцбанк» (), а боржником - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

В той же день приватним виконавцем в межах виконавчих проваджень №56985942, №56985725 і №56985432 винесені постанови про арешт майна боржника, відповідно до яких були накладені арешти на перелічене вище нерухоме майна боржника (позивача).

16.08.2018 приватним виконавцем проведені описи вказаного вище арештованого нерухомого майна, яке належить боржнику (ОСОБА_1), про що були винесені відповідні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчих провадженнях №56985942, №56985725 і №56985432.

16.08.2018 та 29.08.2018 за наслідками виходів за місцем знаходження майна боржника, приватним виконавцем в присутності представника стягувача та понятих здійснено описи та арешт майна боржника, а саме: квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 1,125 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Солов'яненка, кадастровий номер НОМЕР_2; квартири АДРЕСА_2, про що були винесені відповідні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчих провадженнях №56985725 і №56985432 від 16.08.2018, та у виконавчому провадженні №56985942 від 29.08.2018.

Постановами від 27.08.2018 ВП №56985432 і ВП №56985725, постановою від 10.09.2018 ВП №56985942 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні приватним виконавцем призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих написів №3872, №3870 та №3871, виданих 19.07.2018, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» (яке має сертифікат №1176/17, виданий 05.12.2017 Фондом державного майна України строком до 05.12.2020).

Як свідчать надані відповідачем копії матеріалів виконавчих проваджень, копії описаних вище постанов приватного виконавця надсилались на адресу боржника (позивача): АДРЕСА_3, про що свідчать наступні наявні копії супровідних листів: від 13.08.2018 за №990/01-29, 989/01-29; від 13.08.2018 №955/01-29; від 16.08.2018 №1005/01-29, 1004/01-29; від 27.08.2018 №1030/01-29 - у виконавчому провадженні №56985432; від 13.08.2018 №988/01-29, 987/01-29; від 13.08.2018 №994/01-29; від 30.08.2018 №1036/01-29; від 10.09.2018 №1059/01-29 - у виконавчому провадженні №56985942; від 13.08.2018 №992/01-29, 991/01-29; від 13.08.2018 №993/01-29; від 16.08.2018 №1003/01-29, 1002/01-29; від 27.08.2018 №1031/01-29 - у виконавчому провадженні №56985725.

Обставини щодо отримання позивачем постанов приватного виконавця, винесених у межах виконавчих проваджень №56985942, №56985725 і №56985432, зокрема: постанов про арешт майна боржника від 13.08.2048, постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.08.2018 та 29.08.2018, а також постанов про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 27.08.2018 та 10.09.2018, - позивачем в тексті позовної заяви не заперечуються.

Крім того, у судовому засіданні 29.10.2018 представник відповідача повідомив суд про те, що 31.08.2018 уповноважений представник боржника (ОСОБА_1) ознайомився з усіма матеріалами вказаних виконавчих проваджень. Дані обставини присутнім у судовому засіданні представником позивача не заперечувались.

За результатами проведених оцінки майна боржника оцінювачем були оформлені звіти про оцінку майна та складені висновок про вартість майна станом на 07.09.2018 (щодо земельної ділянки та 12.09.2018 (щодо квартир №7 та №2).

Супровідними листами від 21.09.2018 за №№ 1119/01-29, 1120/01-29 і №1118/01-29 приватний виконавець повідомив сторін виконавчого провадження про результати проведеної оцінки майна, надавши останнім копії висновків про вартість майна від 07.09.2018 та 12.09.2018. В тексті свого позову позивач зазначив, що отримав вказані повідомлення приватного виконавця разом з копіями висновків про вартість майна 01.10.2018 (рекомендований лист №271).

Не погоджуючись з визначеними розмірами вартості нерухомого майна та діями приватного виконавця щодо взяття до уваги складених ТОВ «Українська експертна група» звітів про результати оцінки майна позивач звернувся із цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції чинній на час відкриття виконавчих проваджень та виникнення спірних у справі правовідносин) (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону №1404-VIII на виконавця покладено обов'язок вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Примусовій реалізації майна боржника передує процедура оцінки його вартості, порядок здійснення якої встановлено у ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, нормами ч. 1 та 2 ст. 57 Закону №1404-VIII передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 57 Закону №1404-VIII для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Частиною 1 ст. 20 Закону №1404-VIII передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Аналогічно в п. 8 розд. ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону №1404-VIII, експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону №1404-VIII, експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем.

Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Правові засади здійснення оцінки майна визначено у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-III (далі - Закон про оцінку майна).

Статтею 4 цього Закону передбачено, що професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Відповідно до ст. 5 Закону про оцінку майна, суб'єктами оціночної діяльності є:

- суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону;

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов'язки та відповідальність суб'єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону про оцінку майна, процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Відповідно до частини 5 ст. 57 Закону №1404-VIII, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що визначення вартості нерухомого майна проводиться шляхом його оцінки суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, діяльність якого врегульована Законом про оцінку майна.

Суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання проводить незалежну оцінку майна, за результатами якої складає звіт, та самостійно несе відповідальність за недостовірні відомості, вказані у звіті про оцінку майна, чи необ'єктивну оцінку майна.

Таким чином, виконавець, здійснюючи примусове стягнення на нерухоме майно, не бере участі у його безпосередній оцінці та/або визначенні його вартості. Законом України «Про виконавче провадження» виконавці також не наділені повноваженнями ставити під сумнів об'єктивність проведеної оцінки, або ж проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд.

Зміст прав та обов'язків виконавця у процедурі визначення вартості нерухомого майна зводиться до призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання шляхом ухвалення відповідної постанови та повідомлення сторін виконавчого провадження про результати оцінки майна.

У даному випадку матеріалами справи підтверджується, що оцінку нерухомого майна позивача у виконавчих провадженнях здійснював суб'єкт оціночної діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», за результатами якої складені звіт про оцінку майна №17725 від 12.09.2018, №17723 від 12.09.2018, №17724 від 07.09.2018.

З тексту поданого позову видно, що позивач не згодний з результатами проведеної оцінки нерухомого майна, вважає визначену вартість оцінених квартир і земельної ділянки заниженою.

В контексті цього суд звертає увагу на те, що п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону про оцінку майна передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до ст. 13 Закону про оцінку майна рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Дослідивши наявні матеріали справи суд встановив, що позивачем не надано відповідних рецензій на звіти про оцінку майна, як не надано й інших доказів, які б підтверджували невідповідність вартості такого нерухомого майна станом на відповідні дати вересня 2018 року визначеним у звітах суб'єктом оціночної діяльності.

Також у судовому засіданні 30.10.2018 представник позивач пояснив, що рецензування звітів про оцінку майна ТОВ «Українська експертна група» позивачем не здійснювалось та такі результати оцінки майна в судовому порядку не оскаржувались.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо використання результатів оцінки нерухомого у виконавчих провадженнях є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

При цьому, надаючи оцінку правомірності посилань позивача на те, що приватний виконавець у межах вказаних виконавчих проваджень не мав правових підстав призначати суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група», як такого, що був запропонований стягувачем (згідно листа Банку від 20.08.2018), суд визнає їх безпідставними з наступних мотивів.

За змістом положень ст. 20, 57 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 8 розд. ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень приватний виконавець має право у випадку виникнення необхідності призначити особу суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки майна боржника як з власної ініціативи, так і за пропозицією сторін.

Як було встановлено судом в ході розгляду даної справи та не заперечувалось позивачем, за наслідками отримання постанов приватного виконавця про арешт майна боржника, постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника, постанов про призначення суб'єкта оціночної діяльності позивач такі постанови відповідача в судовому порядку не оскаржив. Також у матеріалах справи відсутні жодні документальні докази повідомлення сторонами про досягнення згоди щодо вартості арештованого та описаного майна, звернення позивача до приватного виконавця у встановлений законом 10-денний строк із пропозиціями щодо конкретної особи для призначення такої суб'єктом оціночної діяльності у межах виконавчих проваджень, заперечень проти особи призначеного суб'єкта оціночної діяльності.

Таким чином, про свою незгоду з кандидатурою суб'єкта оціночної діяльності та/або свої пропозиції стосовно такої особи позивач мав право повідомити приватного виконавця в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», що ним в даному випадку зроблено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білан Світлани Володимирівни, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання протиправними дій відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок