Справа № 816/2093/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2093/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги:

1. визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ1082/151/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 31.05.2018 року;

2. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (надалі також відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у сумі 111 690,0 грн за порушення частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП).

Ухвалою від 21 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 03 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті, що відбулося 02 жовтня 2018 року, представник позивача підтримала позовні вимоги; представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

У судове засідання, в якому після перерви було призначено продовження розгляду справи по суті, 09 жовтня 2018 року, учасники справи не з'явилися. Надали суду заяви про продовження розгляду справи у письмовому провадженні. У відповідності зі частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд справи судом вчинено у письмовому провадженні.

Одночасно з поданням позовної заяви ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою про забезпечення позову, у задоволенні якої ухвалою від 20 червня 2018 року суд відмовив.

Аргументи сторін

Сторона позивача вважала необґрунтованою та протиправною оскаржувану постанову про накладення штрафу, стверджуючи про невірність висновків щодо факту допущення ФОП ОСОБА_1 працівника до роботи без укладення трудового договору та про порушення відповідачем процедури проведення перевірки.

Так, позивач повідомила у позові, що вона здійснює торгівлю тютюновими виробами та напоями, при цьому станом на 17 травня 2018 року, в день, коли було проведено обстеження належної позивачу торгівельної точки, була присутня гр.ОСОБА_2, яка проходила 4-й день стажування перед укладенням трудової угоди. Позивач стверджувала, що дана особа фактично навчалася, торгівлі вона не здійснювала, фіксованого часу знаходження на торгівельному об'єкті не було встановлено, оплата часу стажування їй не здійснювалася. Стажування ОСОБА_2 було закінчене 18 травня 2018 року з укладенням з нею трудового договору, відповідно до якого ОСОБА_2 приступила до роботи з 21 травня 2018 року.

Позивач вказувала, що акт невиїзного інспектування інспектором Управління Держпраці в Полтавській області складено 22 травня 2018 року, в час, коли ОСОБА_2 вже працювала на підставі трудового договору, тому відповідний акт, що є підставою для постанови про накладення штрафу, містить неправдиві відомості.

При проведенні обстеження належного ФОП ОСОБА_1 торгівельного об'єкту їй особисто не було пред'явлено рішення про проведення інспектування, наказ про перевірку не виносився, присутньою при перевірці вона не була та акту не підписувала. Про час розгляду справи її також не повідомили.

Перед складенням акту ФОП ОСОБА_1 направляла перевіряючій пояснення, в якому повідомляла, що ОСОБА_2 не перебуває з нею у трудових відносинах, однак це пояснення не було враховане.

Аналогічного змісту пояснення надала у судовому засіданні представник позивача, наголошуючи також на тому, що факт перебування ФОП ОСОБА_1 у трудових відносинах з ОСОБА_3 та відповідно допуск останньої до роботи без укладення договору об'єктивно не підтверджується, а навпаки, спростовується, зокрема свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який був присутній на місці проведеної перевірки та на розгляді справи про порушення.

Після отримання відзиву позивач надала на нього відповідь (а.с.91-94), у якому наполягала на своїй позиції щодо протиправності постанови відповідача про накладення штрафу. Також додатково повідомляла, що відповідачем, з-поміж іншого, було складено протокол про адміністративне правопорушення за цими ж фактами, та цей протокол Лубенським міськрайонним судом постановою від 13 липня 2018 року повернуто на доопрацювання у зв'язку з порушеннями, допущеними Управлінням Держпраці у Полтавській області.

Відповідач заперечував проти позову, вважаючи постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 №ПЛ1082/151/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 31.05.2018 року обґрунтованою та правомірною.

Направив до суду відзив на позов (а.с.56-61). У відзиві відповідач стверджував, що його дії щодо проведення перевірки були вчинені у відповідності з Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (надалі по тексту - Порядок № 295).

До Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 18 травня 2018 року з додатками щодо легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення, у тому числі у ФОП ОСОБА_1 На підставі цього листа Управлінням Держпраці в Полтавській області було доручено провести невиїзне інспектування ФОП ОСОБА_1 та останнє було здійснене 22 травня 2018 року.

18 травня 2018 року згаданий лист отримано головним державним інспектором, ним же отримано (згідно тексту відзиву) довідку про спостереження виявленого порушення, неоформленого працівника у ФОП ОСОБА_1, ОСОБА_2

Згідно тексту відзиву (а.с.57), 22 травня 2018 року державним інспектором було здійснено невиїзне інспектування ФОП ОСОБА_1 при цьому вона отримала направлення особисто, про що свідчить підпис на ньому, перевірила службове посвідчення, надала документи для відвідування.

За результатами невиїзного інспектування було складено акт № ПЛ1082/151/АН від 22 травня 2018 року з описом виявлених порушень, видано припис № ПЛ1082/151/АН від 22 травня 2018 року щодо усунення виявлених порушень, вони отримані ФОП ОСОБА_1, про що свідчить її підпис на вказаних документах. Під час інспектування було виявлено порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України: ОСОБА_2 проходила стажування у кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1», орендованому ФОП ОСОБА_1, без укладення трудового договору.

Як на докази наявності у ФОП ОСОБА_1 відповідного порушення, відповідач посилався на довідку спостереження від 17 травня 2018 року, лист Виконавчого комітету Лубенської міської ради від 18 травня 2018 року з додатками щодо легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення, у тому числі у ФОП ОСОБА_1, відсутність документів щодо стажування ОСОБА_5 Стверджував, що відносини між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 носять ознаки трудових. Повідомляв, що про розгляд справи про порушення трудового законодавства позивач була ознайомлена та на розгляді справи був присутній її представник.

Після отримання відповіді на відзив, відповідач направив до суду заперечення, у якому наполягав на необґрунтованості позову (а.с.102-104).

У судовому засіданні представники відповідача висловлювали аналогічну позицію, окрім того пояснивши, що при проведенні спостереження торгівельного об'єкту ФОП ОСОБА_1 був присутній її син, ОСОБА_4, який, з його слів, фактично займається цією господарською діяльністю у зв'язку зі станом здоров'я самої ОСОБА_1 Він отримував необхідні документи та ознайомлювався з ними, був присутній як представник за довіреністю на розгляді справи про порушення трудового законодавства. Стверджували, що при проведенні спостереження 17 травня 2018 року ОСОБА_2 здійснила продаж товару, усно пояснювала, що вона проходить стажування та отримує 200 грн на день. Наполягали на тому, що відносини ОСОБА_2 з ОСОБА_1 мають ознаки трудових.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 08 серпня 2017 року, місце проведення господарської діяльності - м.Лубни Полтавської області, вул.Гвардійська, 20. Зареєстрований вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Торгівельну діяльність здійснює в орендованому приміщенні у АДРЕСА_1 (а.с.25). Отримана ліцензія на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами (а.с. 26).

17 травня 2018 року за місцем здійснення торгівельної діяльності ФОП ОСОБА_1 робочою групою з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення, що створена на підставі рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради № 108 р від 28 травня 2014 року, вчинено обстеження щодо питання оформлення трудових відносин між найманим працівником і роботодавцем щодо ФОП ОСОБА_1 До складу робочої групи входила, з-поміж інших, головний державний інспектор управління Держпраці у Полтавській області Бойко Ю.С. За наслідками обстеження складена довідка від 17 травня 2018 року (а.с.64). Згідно змісту цієї довідки, здійснювала торгівлю ОСОБА_2, проходить стажування 4 день, режим роботи 8-12 та з 14 по 18, з/п 200 грн/день. Рекомендовано укласти трудовий договір з найманим працівником (а.с.27 зворотній бік).

Відомості про отримання пояснень від будь-якого відсутні. Підпис «суб'єкт господарювання» містить підпис, однак нижче мається рукописний напис «ОСОБА_4).

Дана довідка направлена начальником управління соціального захисту населення виконкому Лубенської міської ради 18 травня 2018 року (а.с.63).

17 травня 2018 року ОСОБА_2 прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_1 на посаду продавця торгівельного кіоску та з нею укладено трудовий договір (а.с.39-41).

21 травня 2018 року заступником начальника управління Держпраці у Полтавській області на підставі наказу № 7311 від 21 травня 2018 року видано направлення на проведення заходу державного контролю ФОП ОСОБА_1 - невиїзного інспектування (а.с.62).

22 травня 2018 року інспектором праці Бойко Ю.С. складено акт невиїзного інспектування фізичної особи, яка використовує найману працю № ПЛ1082/151/АН щодо проведення невиїзного інспектування ФОП ОСОБА_1 Згідно даного акту, виявлено порушення частини 3 статті 24 КЗпП України: фізичною особою-підприємцем вчинено допущення до роботи працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням керівника. При цьому акт описує виявлене порушення наступним чином. Як свідчить письмове пояснення від 22.05.2018 року ФОП ОСОБА_1 та довідка обстеження робочої групи з питань легалізації виплати заробітної плати та зайнятості населення від 17.05.2018 року, ОСОБА_2 проходила стажування в кіоску «ІНФОРМАЦІЯ_1» з 14.05.2018 року по 17.05.2018 року без укладення трудового договору в письмовій формі, оформленого наказом чи розпорядженням керівника. Години стажування складали з 09.00 до 12.00 год. Також акт містить інформацію про те, що з 21.05.2018 року ОСОБА_2. прийнята на роботу на посаду продавця на підставі наказу від 18.05.2018 року (а.с.28-34).

Суд звертає увагу на те, що даний акт у графах підписів керівника об'єкту відвідування та отримання копії об'єктом відвідування містить підпис особи з датою 22 травня 2018 року (а.с.72-зворот.бік, а.с.73).

Також 22 травня 2018 року інспектором праці Бойко Ю.С. внесено ФОП ОСОБА_1 припис № ПЛ1082/151/АН/П про усунення порушення законодавства про працю до 22.06.2018 року (а.с.35); складено протокол про адміністративне правопорушення від цієї ж дати № ПЛ1082/151/АН/П/ПТ за порушення ч. 3 ст.41 КУпАП (а.с.36).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення в подальшому постановою Лубенського міськрайонного суду від 13 липня 2018 року були повернуті на доопрацювання у зв'язку з допущеними порушеннями: відсутністю підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та відсутністю пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.84-85).

Цього ж дня, 22 травня 2018 року, начальник Управління Держпраці в Полтавській області прийняв рішення про початок розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 (а.с.76). Направив на адресу ОСОБА_1 запрошення на розгляд справи на 31 травня 2018 року.

31 травня 2018 року відбувся розгляд даної справи. За поясненнями представників відповідача, які стороною позивача не спростовувалися, на розгляді був присутні ОСОБА_4 з довіреністю на представлення інтересів ОСОБА_1 Заступником начальника Управління Держпраці в Полтавській області за наслідками розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 31 травня 2018 року винесено постанову № ПЛ1082/151/АН/П/ПТ/ТД-ФС, якою накладено штраф за порушення ч. 3 ст.24 КЗпП України у розмірі 111 690,0 грн. (а.с.78). Примірник постанови отримав за дорученням ОСОБА_4

Не погодившись з даним рішенням, позивач оскаржила його до адміністративного суду.

Норми права, що підлягають застосуванню

Оцінюючи оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень на предмет його правомірності, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спосіб дій відповідача - суб'єкта владних повноважень, у даному випадку внормований наступним чином.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За приписами частини четвертої статті 2 цього Закону, заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

При цьому відповідно до частини п'ятої статті 2 цього Закону, зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок №295).

Зазначений Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі об'єкт відвідування) (пункт 1 Порядку №295).

За змістом пункту 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку №295 визначені підстави, за яких може бути проведено інспекційне відвідування чи невиїзне інспектування. Зокрема, підпунктом 5 встановлено, що інспекційне відвідування може бути проведено за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

У відповідності з пунктом 15 Порядку № 295, за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об'єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4 - 7 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об'єктом відвідування.

Пункти 19, 20 Порядку № 295 передбачають, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Один примірник акта залишається в об'єкта відвідування.

Пункт 26 Порядку № 295 встановлює правило, відповідно до якого у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об'єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.

Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об'єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об'єкт відвідування зобов'язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об'єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідальність за порушення трудового законодавства, до якої притянуто позивача оскаржуваним у цій справі рішенням, передбачена такими нормами.

Згідно із частиною першою статті 21 КзпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини третьої статті 24 КзпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом частин третьої та четвертої статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 265 КЗпП України визначено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Процедура накладення штрафів за порушення наведених норм є наступною.

За приписами пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (надалі - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади;

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Висновки щодо правозастосування

Вище зазначені процедурні норми, які мають бути дотримані під час здійснення державного контролю за дотриманням трудового законодавства.

Суд зауважує, що у даному випадку були допущені грубі порушення способу дій органу державного контролю. Зокрема, не було забезпечено повідомлення ФОП ОСОБА_1 про інспекційний захід. Їй особисто не надано ані направлення, ані службового посвідчення інспектора. Не забезпечено ознайомлення її з актом перевірки, не було повідомлено належним чином про розгляд справи про накладення штрафу.

Присутність при окремих діях державного інспектора громадянина ОСОБА_4 - її сина, жодним чином цих порушень не спростовує, наявність його підписів на окремих документах не є правомірною.

Зі встановлених фактичних обставин, довіреність від ФОП ОСОБА_1 на представлення її інтересів ОСОБА_4 видана лише 30 травня 2018 року (а.с.42). Документи підписані ОСОБА_4 фактично без наявності у нього будь-яких повноважень на такі дії. Обґрунтованого пояснення того, чому інспектор Держпраці допустила до вчинення дій та підписання документів, пов'язаних з перевіркою, фактично сторонню особу, суд не отримав.

У будь-якому разі присутність при контрольних заходах та підписання окремих документів до 30 травня 2018 року ОСОБА_4 є юридично нікчемним.

При цьому передбачені нормами Закону права ФОП ОСОБА_1 відповідачем дотримані не були.

Окремо суд наголошує на тому, що комісійне обстеження об'єкту роздрібної торгівлі не передбачене законодавством як спосіб здійснення державного контролю за додержанням трудового законодавства.

З урахуванням підстав проведення інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, що передбачені підпунктом 5 пункту 5 Порядку № 25, лист Управління соціального захисту органу місцевого самоврядування та/або довідка обстеження, складена комісійно, в т.ч. за участю інспектора Держпраці, можуть бути підставою для прийняття рішення про проведення такого інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування.

І на цій підставі рішення про проведення невиїзного інспектування й було прийнято у даному разі. Але вони (лист та довідка обстеження) не можуть бути самостійним джерелом доказової інформації, як на це посилався відповідач. Докази порушення трудового законодавства мають бути здобуті саме у ході належної процедури - проведення інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування.

Відтак, суд не розцінює комісійну довідку обстеження від 17 травня 2018 року як доказ.

Отже, суд констатує, що збираючи докази, встановлюючи начебто порушення трудового законодавства, приймаючи оскаржуване рішення в даному разі, відповідач діяв не в порядку, не на підставі та не у спосіб, встановлені Законом. З цього слідує висновок про протиправність такого рішення (оскаржуваної постанови).

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4, повідомив, що він з 30 травня 2018 року має доручення від імені своєї матері, ОСОБА_1, зокрема, на представлення її інтересів в органах державної влади. Пояснював, що до видачі йому доручення, його матір не мала жодної інформації про перевірку Держпраці. Він отримував за неї документи, ставив окремі підписи, оскільки так порадили перевіряючі. Підтвердив покази свідка ОСОБА_2, заперечуючи наявність трудових відносин у неї з його матір'ю, ФОП ОСОБА_1 до 21 травня 2018 року. Заперечував наявність до 21 травня 2018 року у ОСОБА_2 трудової функції, обов'язків, оплати та фіксованого часу знаходження на торгівельному об"єкті, стверджуючи, що вона декілька днів проходила навчання перед тим як укласти трудовий договір та почати працювати продавцем. ОСОБА_4 прокоментував пояснення від 22 травня 2018 року, надане інспектору Держпраці таким чином, що дане пояснення було написано під диктовку самого інспектора, яка йому пояснила, що це потрібно.

Перевіряючи аргументи сторін про наявність чи відсутність у діях ФОП ОСОБА_1 порушень трудового законодавства у вигляді допущення до роботи працівника без укладення трудового договору, суд прийшов до наступних висновків.

Ознаки трудових відносин, які мають бути оформлені трудовим договором є такими: працівник виконує роботу за трудовою угодою; працівник приймається на роботу (посаду), як правило, включену до штатного розпису підприємства для виконання певної роботи (функції) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою; висновок оформляється наказом роботодавця про прийняття працівника (за його заявою) на роботу; працівник підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядку; роботодавець зобов'язується виплачувати працівникові зарплату і забезпечувати умови праці та соціальні гарантії необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Наявність між ФОП ОСОБА_1 та гр.ОСОБА_2 ознак таких трудових відносин у даній справі не доведена відповідачем.

Вище викладені міркування суду щодо відсутності доказової сили у довідки обстеження від 17 травня 2018 року та щодо необхідності встановлення порушень трудового законодавства у передбаченій процедурі належним чином складеним і оформленим актом вчиненого заходу державного контролю.

Суд наголошує, що саме акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення уповноваженими органами відповідної перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства.

У даному ж випадку акт від 22 травня 2018 року не містить жодної доказової інформації, крім посилань на довідку обстеження від 17 травня 2018 року та пояснення від імені ФОП ОСОБА_1

Зміст пояснення ОСОБА_1 від 22 травня 2018 року при цьому не підтверджує наявності трудових відносин. У цьому поясненні, особа, яка його склала, стверджує про проведення стажування ОСОБА_2, яке остання та ОСОБА_4 пояснили як фактичне навчання, однак про допущення ОСОБА_2 до конкретної трудової функції та посадових обов'язків, оплату за виконану у конкретно визначений час роботу, інші ознаки трудових відносин у пояснення фактично не йдеться (а.с.83).

Твердження відповідача про наявність трудових відносин також спростовані і показами свідка ОСОБА_4, зміст яких викладено вище; і показами свідка ОСОБА_2

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що з 14 травня 2018 року вона була присутня декілька годин на день у кіоску, належному ФОП ОСОБА_1 Маючи намір працевлаштуватися в майбутньому продавцем там же, вона проходила навчання. При цьому фіксованого часу відвідування в неї не було. Оплата не здійснювалася. Продажу товару вона не здійснювала. При проведенні 17 травня 2018 року обстеження працівниками Держпраці, пояснень від неї ніхто не вимагав і не отримував.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд констатує відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів наявності у діях ФОП ОСОБА_1 порушення частини третьої статті 24 КзпП України.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови Управління Держпраці в Полтавській області №ПЛ1082/151/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 31 травня 2018 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1, а отже наявність підстав для визнання її протиправною та скасування.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги у даній справі в повному обсязі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В даному випадку суду надані докази понесених позивачем витрат лише в частині судового збору, які суд повертає позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_1) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул.Пушкіна, 119 м.Полтава ) задовольнити повністю.

Постанову Управління Держпраці в Полтавській області №ПЛ1082/151/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 31 травня 2018 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 - визнати протиправною та скасувати.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області (вул.Пушкіна, 119 м.Полтава ) витрати зі сплати судового збору у сумі 1 762,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков