Справа № 554/1427/18
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. ПолтаваСправа № 554/1427/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни про визнання дій неправомірними, скасування припису та постанови,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районног суду м. Полтава з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни про :

визнання неправомірними дій відповідачів в частині складання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 02.02.2014 №10 та постанови №П-9-18 по справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2018,

скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 02.02.2014 №10,

скасування постанови №П-9-18 по справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2018.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20.04.2018 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2018 рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14.06.2018 скасовано, справу за даним адміністративним позовом направлено на розгляд за встановленою законом підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 06.09.2018 та згідно з протоколом автоматизованого розподілу між суддями передана до провадження судді Алєксєєвої Н.Ю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 вересня прийнято справу до провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 02.02.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоною А.Ю. було проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Державних будівельних норм, стандартів і правил за адресою проживання: АДРЕСА_1, в ході якої встановлено, що позивачем велися будівельні роботи з реконструкції належної йому частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, без отримання будівельного паспорту та без наявності дозвільних документів, що надають право на виконання будівельних робіт, тим самим порушені вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що складено акт перевірки без номера та дати. Інспектор, яка здійснювала перевірку та склала акт, припис №10 від 02.02.2018 року, протокол П-8-18 про адміністративне правопорушення від 02.02.2018 року при проведенні перевірки не заходила всередину приміщення, тому стверджувати, що це є реконструкцією, неможливо. Вважає, що є безпідставним винесення припису №10 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.02.2018 року та постанови у справі про адміністративне правопорушення та накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу. Так як в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП, оскільки ніякої реконструкції частини будинку він не розпочинав, а лише здійснював утеплення стін, не змінюючи ні розмірів, ні будівельних матеріалів, ні призначення даної будівлі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю, посилаючись на те, що перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 розпочато реконструкцію належної йому частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані без отримання будівельного паспорту та без відповідного документу, що дає право на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту), чим порушено вимоги ст. 27, ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, надав до суду клопотання про можливість розгляду справи без його участі в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно договору дарування від 07.10.2014 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подарували позивачу та його дружині 3/32 частки домоволодіння АДРЕСА_2.

Співвласником їхнього помешкання була ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до протоколу П-8-18 від 02.02.2018 року за результатами позапланової перевірки, проведеної на "Виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1", встановлено, що ОСОБА_1 розпочато реконструкцію належної йому частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані без отримання будівельного паспорту та без відповідного документу, що дає право на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту), чим порушив ст.27, ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (а.с.25-26).

Акт перевірки містить аналогічні відомості (а.с.17-26).

Згідно з приписом №10 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02.02.2018 року, головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольона А.Є. вимагає зупинити виконання будівельних робіт до усунення виявленого порушення містобудівного законодавства відповідно до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Термін виконання 02.05.2018 року (а.с.27).

У відповідності до постанови №П-9-18 від 14.02.2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 4250 грн. за ч.4 ст.96 КУпАП за те, що ним розпочато реконструкцію належної йому частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані без відповідного документу, що дає право на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту), чим порушив ст.27. ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачене ч.4 ст.96 КУпАП (а.с.28-29).

Не погоджуюсь із такими діями та рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Підпунктом а) п. 3 ч.3 ст.41 цього Закону передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Зокрема, Порядком передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. п. 7, 9 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, виявлення факту самочинного будівництва об'єкта. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

У відповідності до п. п. 16 - 17 вищезазначеного Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Пункт 19 Порядку визначає, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до ч.8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Абзацом четвертим ч.1 ст.25 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 376 ЦК України поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей об'єкт:

1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як зазначалось вище, за наслідками перевірки, відповідач склав спірний припис № 10 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (далі - Припис № 10), яким вимагає від позивача усунути виявлені порушення шляхом зупинення виконання будівельних робіт до усунення виявленого порушення містобудівного законодавства відповідно до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"

Як вбачається з акту перевірки, в якості порушення відповідач зазначає про реконструкцію ОСОБА_1 належної йому частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані без отримання будівельного паспорту та без відповідного документу, що дає право на виконання будівельних робіт.

Відповідач вважає, що на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт, позивач мав право здійснювати реконструкцію житлового будинку, тоді як будівельні роботи з реконструкції (капітального ремонту) він провів самочинно, не подавши відповідного повідомлення.

Як передбачено ст. 34 ч. 1 п. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, за правилами наведеної норми, замовник повинен тільки повідомити відповідача про початок виконання ним будівельних робіт, подавши відповідне повідомлення, яке і є документом, який надає право на будівництво.

Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано,тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 4 ст.96 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

З позовної заяви вбачається, що при житті співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочато реконструкцію будівлі. Після смерті ОСОБА_5, частину домоволодіння, а саме 1-32, успадкував її син, ОСОБА_7, підтвердженням чого є свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.7-8, 11).

Суду не надано доказів щодо здійснення самочинного будівництва саме позивачем ОСОБА_1 та його провини в цьому, з огляду на засади юридичної визначеності. Зокрема, оскаржувана постанова не містить посилання на дату вчинення правопорушення, позивач набув права власності на незначну частину будівлі за адресою: АДРЕСА_1, лише в жовтні 2014 року та, з його позову, відповідне перепланування вже було наявне.

Оцінюючи вказані обставини, суду не доведено належними засобами доказування, що саме позивачем розпочато реконструкцію належної йому частини житлового будинку.

Судом також установлено, що позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об'єкті розташованому за адресою: АДРЕСА_1 проводила головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольона А.Ю., яка і склала акт перевірки на підставі направлення від 09.01.2018 року (а.с.17-24) та протокол П-8-18 від 02.02.2018 року (а.с.25-26). Відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом відсутні. Цей протокол також не містить дати вчинення правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оспорюваних рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Проведеним судовим розглядом встановлено факт порушення оскарженими рішеннями прав та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин у галузі містобудування, що є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення заявлених вимог і скасування спірних правових актів індивідуальної дії.

Між тим, позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідачів в частині складання припису та постанови не підлягають задоволенню з огляду на те, що правові наслідки для позивача створює саме припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 02.02.2014 №10 та постанова №П-9-18 по справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2018, як рішення суб'єкта владних повноважень, правова оцінка яким надана судом вище, інших неправомірних дій, які б створювали правові наслідки для позивача або мали вплив на права, обов'язки та інтереси позивача позивачем не наведено, а судом не виявлено.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

За змістом частини 3 статті 139 Кодексу при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_1 при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., і суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та оскільки за подання адміністративного позову у справах щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності судовий збір не сплачується, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складає 352,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (вул. Гоголя, 25, к. 62,Полтава,Полтавська область, 36011), головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Сольоної Аліни Юріївни (вул. Гоголя, 25, к. 62,Полтава,Полтавська область, 36011) про визнання дій неправомірними, скасування припису та постанови задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 02 лютого 2018 року №10.

Скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області №П-9-18 від 14 лютого 2018 року по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва