Справа № 135/1109/18
Суддя: Корнієнко О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1109/18
Провадження № 2-а/135/31/18
РІШЕННЯ
іменем України

24.10.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Паладій В.П.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Анісімової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальону СРПП в Херсонській області ДПП сержанта поліції Рябченка Олександра Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до поліцейського роти №4 батальону СРПП в Херсонській області ДПП сержанта поліції Рябченка Олександра Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії НК №328672 від 25.07.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що 11.08.2018 року він отримав у відділенні поштового зв`язку постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн.. Даного адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові він не скоював. 25.07.2018 року близько 20 год. 15 хв. він на своєму автомобілі RENAULT MASTER, н/з НОМЕР_1 їхав по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, на 203 км, М 14, і, виконуючи випередження автобусу, що рухався попереду, став рухатись по другій смузі свого напрямку. Його автомобіль зупинив поліцейський роти № 4 батальйону СРПП в Херсонській області ДПП сержант поліції Рябченко Олександр Анатолійович, який зауважив, що він порушив п. 11.2 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Він повідомив поліцейському, що здійснював випередження автобусу, що рухався попереду його транспортного засобу. Крім того, зауважив поліцейському, щоб він звернув увагу на стан правої крайньої смуги дороги, що вона уся у вибоїнах і глибоких ямах. Поліцейський не звертав уваги на його пояснення щодо безпідставності звинувачення у порушенні ПДР України. Повідомив, що постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана поштою, і що він повідомить компетентних осіб про необхідність ремонту даного відрізку дороги. Вважає, що вищезазначена постанова винесена щодо нього неправомірно, оскільки доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, немає, при розгляді справи не було враховано всіх обставин справи, зокрема, незадовільний стан крайньої правої смуги руху.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Анісімова А.М. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. ОСОБА_1 вказав, що він порушення не вчиняв, про що зазначав інспектору на місці зупинки його автомобіля.

Відповідач, будучи належно та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Представником Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого повідомили, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. 25.07.2018 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем RENAULT MASTER, н/з НОМЕР_1 , на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, на 203 км, М 14, порушив п. 11.2 Правил дорожнього руху України, що є порушенням ч.2 ст.122 КУпАП. Дане порушення було зафіксоване на відео. Тому вважають постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..
Позов пред`явлено до посадової особи поліцейського роти №4 батальону СРПП в Херсонській області ДПП сержанта поліції Рябченка О.А., від якого жодних процесуальних документів по справі не надходило.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідачем не надано суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим, справу розглянуто на підставі наявних у ній матеріалів, які надані позивачем.

Позивачем надано копію оскаржуваної постанови серії НК №328672 від 25.07.2018 року, яка винесена поліцейським роти №4 батальону СРПП в Херсонській області ДПП сержантом поліції Рябченком О.А., в якій зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT MASTER, н/з НОМЕР_1 на автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, на 203 км, М 14, порушив п. 11.2 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення. У постанові зазначено, що за вчинення вказаного правопорушення водій притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн..

Доказів, вказаних у ст. 251 КУпАП, які надані суду по даній адміністративній справі та які б вказували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, немає.
Згідно ст. 71 КАСУ обов`язок доказування покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. Відповідач заперечень проти позову не подав, доказів, які б спростували вищезазначені доводи позивача, чи вказували б на правомірність рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не навів, тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
Крім того, суд враховує й те, що жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано, хоча судом витребовувались всі матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця зупинки транспортного засобу, наданого представником Департаменту патрульної поліції до відзиву на позов, видно, що ОСОБА_1 заперечував проти вчинення правопорушення, вказував на наявність ям та нерівностей дорожнього покриття на правій смузі руху, звертав увагу на те, що інші транспортні засоби також рухаються по лівій смузі руху. При цьому, відеозапис переривається до того, як було складено постанову по справі. Крім того, підлягає врахуванню, що із оглянутого відеозапису, хоч і нечітко, але видно, що наявні певні нерівності на дорозі на правій смузі руху в напрямку, з якого рухався позивач, хоча й не видно наскільки суттєві та істотні нерівності на дорозі. Разом з тим, з відеозапису видно, що інші транспортні засоби, які рухались по дорозі в той час також здійснювали рух по крайній лівій смузі руху (зокрема, автобус), що додатково підтверджує правдивість показів позивача про наявність нерівностей. Крім того, видно, що автомобіль під керування позивача не перешкоджав руху інших транспортних засобів на тій ділянці дороги.

В зв`язку з перериванням відеозапису, суд вважає недоведеним твердження у відзиві про те, що позивач відмовився від отримання постанови та підпису в ній, оскільки жодних доказів на підтвердження цього не було надано.

При цьому позивач вказував, що не ставив підпис в постанові, бо не міг її прочитати через те, що надворі було темно, в руки йому не давали постанову, а без підпису йому не хотіли видавати копію постанови.

Відтак, вказаним відеозаписом, який повністю узгоджується із показами позивача, підтверджено покази позивача про те, що на місці зупинки він не погоджувався із правопорушенням, в якому його обвинувачували.

За таких обставин суд вважає, такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, твердження позивача, про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було враховано та не вирішено його заперечення проти скоєння ним правопорушення, а саме того, що він не порушував Правил дорожнього руху.

Відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що він не порушував Правил дорожнього руху та зайняв крайнє ліве положення на дорозі, оскільки були значні нерівності на лівій смузі руху.
На підставі ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 Кодексу.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства суд дійшов висновку, що працівникам органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу у визначених законом випадках.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Так, згідно ст.ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 283 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Верховним судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Судом витребовувались докази по справі у відповідача. Однак, встановлено, що на підтвердження факту правопорушення, який викладено у оскаржуваній постанові, відповідачем не було надано жодних доказів. Оскільки не спростовано доводи позивача, які узгоджуються із оглянутим відеозаписом з місця події, про те, що ліва смуга містила істотні нерівності, що перешкоджало руху автомобіля по ній.

Аналізуючи вищенаведене, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не погоджувався із вчиненням правопорушення, копію постанови отримав по пошті, не відмовлявся від її отримання на місці події.

Таким чином, суд вважає, що вказане свідчить про наявність у відповідача обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, в разі оспорювання особою допущеного порушення.

Однак, такий протокол відповідачем складено не було.

Зазначена обставина свідчить про порушення відповідачем приписів вказаної вище Інструкції та ч. 5 ст. 258 КУпАП.

За таких обставин, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не складався, а доказів винесення постанови на місці події в присутності відповідача немає, суд приходить до висновку, що було порушено передбачену законом процедури та порядку винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення. А тому така постанова не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 22 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 6, 77, 79, 241 246, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 328672 від 25.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Суддя: