Справа № 264/3590/18
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/3590/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2018 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Курочки Вадима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі, яке згодом було замінено на належного відповідача - інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Курочку В.О. В позові вказав, що 20 червня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 20 червня 2018 року об 11 годині ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 напроти будинку №110 по вул.Митрополітській в м.Маріуполі та під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, чим порушено п.2.9.д Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що він дійсно керував автомобілем в зазначений час та його зупинив інспектор патрульної поліції у зв'язку з тим, що він нібито користувався засобами зв'язку, тримаючи їх у руках, однак вказаного правопорушення він не скоював. Між тим, в подальшому інспектор виніс на місці постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що інспектор упереджено та не об'єктивно поставився до з'ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав стягненню. Постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з аналогічних мотивів наведених в позові, просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач інспектор Курочка В.О. у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 20 червня 2018 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №070716 інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Курочкою В.О. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що він 20 червня 2018 року о 11 годині об 11 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 напроти будинку №110 по вул.Митрополітській в м.Маріуполі та під час руху транспортного засобу користувався засобами зв'язку, чим порушив п.2.9.д Правил дорожнього руху України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об'єкт та об'єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у проїзді перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору.

При цьому, доведеність вини позивача у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Однак, в ході судового розгляду відповідачем - інспектором Курочкою В.О. жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначених у оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень, зокрема, можливого порушення правил дорожнього руху.

Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об'єктивної можливості не має.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не були, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

На переконання суду, оскільки позивач категорично заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідач належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивача у цьому адміністративному правопорушенні не довів, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, а дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції неправомірними, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Курочки Вадима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 20 червня 2018 року серії ВР №070716 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт