Справа № 420/5690/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5690/18
УХВАЛА

01 листопада 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною відповіді та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 01.11.2018 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною відповіді та зобовязання вчинити певні дії.

Поряд з позовом ОСОБА_1 надано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить заборонити відповідачу:

- на час розгляду заяви позивача в окружному адміністративному суді м.Одеси, проводити будь-які операції (в тому ж числі змінювати цільове призначення, ділити ділянку, а так само приєднувати іі до інших ділянок) з земельною ділянкою с кадастровим номером НОМЕР_1: 01:003:0538;

- на час розгляду заяви позивача в окружному адміністративному суді м.Одеси, сертифікованим інженерам-землевпорядникам, інженерам-геодезистам розробляти проектну документацію по землеустрою на земельній/них ділянці/ях, утвореної поділом земельної ділянки с кадастровим номером :01:003:0538.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає, що відповідач, за час розгляду заяви позивача в Окружному адміністративному суді м.Одеси, може видати іншому громадянину дозвіл на розробку проекту із землеустрою, змінити цільове призначення земельних ділянок, що знаходяться на території земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0538. Дані дії відповідача призведуть до порушення прав ОСОБА_1 скористатися ч.1 ст.121 Земельного кодексу, а також затягування судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.168 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно зі ст.152 КАС України заява про забезпечення позову повинна містити 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень є очевидно протиправними. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд також наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову заявник просить заборонити відповідачу на час розгляду заяви позивача в Окружному адміністративному суді м.Одеси, проводити будь-які операції (в тому ж числі змінювати цільове призначення, ділити ділянку, а так само приєднувати її до інших ділянок) з земельною ділянкою с кадастровим номером :01:003:0538; сертифікованим інженерам-землевпорядникам, інженерам-геодезистам розробляти проектну документацію по землеустрою на земельній/них ділянці/ях, утвореної поділом земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0538. Накладення заборони на вчинення будь-яких дій відповідачем з вказаною земельною ділянкою обґрунтоване заявником можливістю її надання будь-якій іншій особі. Проте, заявником не надано жодних доказів на підтвердження зазначеного. Тобто, обґрунтування заявника є лише його припущеннями.

Суд зазначає, що позивач заявою від 26.09.2018 року звернулась до відповідача з вимогою надати дозвіл на розробку документації по землеустрою для безоплатного отримання у власність земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:1328, на що відповідачем надано відповідь, в якій відмовлено заявнику в наданні дозволу на розробку документації по землеустрою для безоплатного отримання у власність земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:1328.

Як вбачається з матеріалів позову та заяви про забезпечення позову, заявник просить накласти заборону на вчинення дій з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:003:0538, а відмову відповідача позивачем отримано відносно земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:1328, тобто в даному випадку заявник просить накласти заборону вчинення дій стосовно земельної ділянки яка не є предметом спірних правовідносин.

У свою чергу, вказані доводи позивача не приймаються судом до уваги, оскільки не свідчать в чому полягає існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у даній адміністративній справі.

Суд звертає увагу, що у даному випадку така обов'язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником не наведено та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у даній адміністративній справі.

Отже, з урахуванням наведених обставин, та, у даному випадку, враховуючи відсутність належних обґрунтувань, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду в майбутньому або існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам, та охоронюваним законом інтересам позивача, саме щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0538, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

Керуючись ст.ст.7, 150, 151, 154, 167, 168, 240, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправною відповіді та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.293, 295 КАС України.

Суддя П.П. Марин