Справа № 0540/6369/18-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 р. Справа№0540/6369/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 (86184, Донецька область, Совєтський район, м. Маківки, с. Нижня Кринка, вул. Пролетарська, 48, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5 ) про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з урахуванням уточненого позову просить суд: визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо невиплати компенсації частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати, а також просить суд стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області на свою користь компенсацію у розмірі 6 443,76 грн. за період з березня 2016 року по липень 2018 року.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що відповідач відмовляючи у здійсненні нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням строків виплати пенсії з березня 2016 року по липень 2018 року, діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань соціального захисту.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на його безпідставність та зазначив, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Зазначив, що нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням строків виплати пенсії здійснюється у разі встановлення вини Пенсійного органу у такому порушенні, а оскільки відповідач фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, які використовуються на чітко визначені цілі. Крім іншого відповідач зазначив, що виплата пенсії позивачу зупинена не з вини Пенсійного фонду, отже підстав для нарахування та виплату компенсації не має. Враховуючи наведене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Як зазначено у ч. 4 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України , суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку спрощеного провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з'ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: Донецька область, Совєтський район, м. Макіївка, с. Нижня Кринка, вул. Пролетарська, 48, НОМЕР_2.

ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком, перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 року, Постанову Краматорського міського суду Донецької області у справі № 234/16603/17-а скасовано, прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо припинення нарахування та виплати пенсії Макаров.І. та зобов'язано відповідача поновити нарахування та виплату пенсії з моменту ії призупинення, а саме з 01.03.2016 року.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання зазначеної Постанови суду від 06.02.2018 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області у липні 2018 року здійснено нарахування та виплату пенсії позивачу, у загальному розмірі 55 701,98 грн.

ОСОБА_1 зверталась до відповідача із заявою про здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням строків виплати пенсії.

22.06.2018 року Департамент Пенсійного фонду України листом № 12041/М-11 повідомив позивачу про те, що на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 року Управлінням поновлено виплату пенсії з березня 2016 року, нараховану пенсію включено у відомості для виплати пенсій у квітні 2018 року через поточний рахунок відкритий в установі АТ «Ощадбанк». У звязку із невідповідністю зазначених у заяві від 27.07.2015 року реквізитів для перерахування коштів, нараховану пенсію повернуто банківською установою. Виплату пенсії переведено на відділення поштового звязку до надання іншої заяви про спосіб виплати пенсії. Після надання заяви 14.06.2018 року із новими реквізитами АТ «Ощадбанку» виплату пенсії переведено на рахунок в установі банку вказаному у заяві. Щодо виплати компенсації, зазначено, що нарахування пенсії за судовим рішенням проведено у квітні 2018 року та належну пенсію перераховано для виплати у квітні 2018 року тобто в місячний термін. Крім іншого зазначено про можливість оскарження у судовому порядку відмову власника або уповноваженого органу від виплати компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням строків виплати пенсії, зобов'язати здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів, у зв'язку із порушенням строків виплати пенсії.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Тобто, відповідач у справі - орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов'язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» відмова власника або уповноваженого органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Аналогічні норми нарахування та виплати компенсації визначенні Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, прийнятим для реалізації згаданого Закону та затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 21.01.2001 р. № 159.

Згідно п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Тобто, нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Крім того, суд зазначає про наступне.

З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Тобто, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17 та від 21 лютого 2018 року у справі № 569/7903/16-ц.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області у липні 2018 року здійснено нарахування та виплату пенсії, у загальному розмірі 55 701,98 грн., при цьому зазначена сума складається з суми поточної виплати пенсії за липень 2018 року у розмірі 3 069,74 грн., та суми заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 52 632,24 грн.

Враховуючи наведене та те, що пенсійні виплати відновлені, нараховані та виплачені на підставі судового рішення, яким крім іншого, визнано протиправними дії відповідача щодо припинення виплати та нарахування пенсійних виплат позивачу, з порушенням строків виплати встановлених законом, суд вважає, що позивач має право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.

Тобто, суд вважає, що відмова відповідача вмотивована відсутністю підстав для проведення нарахування та виплати компенсації є протиправною.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Щодо вимоги позивача про стягнення суми компенсації у розмірі - 6 443, грн., та враховуючи уточнену позовну заяву про стягнення компенсації з розрахунку періоду з березня 2016 року по липень 2018 року, суд зазначає наступне.

На виконання ухвали суду про витребування доказів у справі від 28.09.2018 року відповідачем надано розрахунок компенсаційної виплати ОСОБА_1 за період з березня 2016 року по червень 2018 року, тобто за час затримки виплати пенсії, який складає суму у розмірі 5925,91 грн.

Крім іншого, щодо нарахування компенсації частини втрачених доходів за липень 2018 року, суд зазначає, що у зазначений позивачем термін пенсію виплачено за поточний місяць, отже строк її виплати не порушено, внаслідок чого підстави для нарахування компенсації за вказаний період відсутні.

Вирішуючи питання, щодо задоволення позовних вимог, суд бере до уваги дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду, що нарахування пенсійних виплат позивачу, та приймає до уваги розрахунок наданий на виконання ухвали суду.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Поняття дискреції міститься в пункті 1.6 Методологи проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5. Так, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов'язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб'єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб'єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб'єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

За зазначених обставин у цій справі суд не може перебирати повноваження Пенсійного фонду щодо обчислення компенсації втрати частини доходів та бере до уваги розрахунок наданий субєктом владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність бездіяльності органу владних повноважень щодо нездійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, за період з березня 2016 року по червень 2018 року, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

За вимогами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (86184, Донецька область, Совєтський район, м. Маківки, с. Нижня Кринка, вул. Пролетарська, 48, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5 ) про стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням строків їх виплати- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо нездійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку із порушенням строків виплати пенсії з 01 березня 2016 року по 30 червня 2018 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5 ) здійснити ОСОБА_1 (86184, Донецька область, Совєтський район, м. Маківки, с. Нижня Кринка, вул. Пролетарська, 48, РНОКПП НОМЕР_1) нарахування та виплату компенсації втрати частини грошових доходів, у зв'язку із порушенням строків виплати пенсії згідно постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 року у справі № 234/16603/17-а у розмірі 5925,91 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5 ) на користь ОСОБА_1 (86184, Донецька область, Совєтський район, м. Маківки, с. Нижня Кринка, вул. Пролетарська, 48, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 29 жовтня 2018 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Буряк І. В.