Справа № 1740/1832/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2018 року м. Рівне №1740/1832/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник ОСОБА_1, відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЮКС-ЄС"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомленя-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЮКС-ЄС" звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.06.2018.

Ухвалою судді Жуковської Л.А. від 05.07.2018 відкрито провадження у справі №1740/1832/18 та призначено підготовче судове засідання на 24.07.2018. Ухвалою від 25.07.2018 відкладено підготовче засідання на 14.08.2018, а ухвалою від 14.08.2018 - на 30.08.2018.

Розпорядженням №105 від 28.08.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи відповідно до рішення зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду №2 від 25.03.2016, через перебування судді Жуковської Л.А. у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами.

За протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями дана справа надійшла в провадження судді Друзенко Н.В. і ухвалою від 29.08.2018 прийнята в провадження.

Суд визнав причини неприбуття позивача в підготовче судове засідання 30.08.2018 поважними, а тому відклав засідання на 21.09.2018.

Ухвалою від 21.09.2018 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 16.10.2018.

В судовому засіданні 16.10.2018 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою та поясненнями представника позивача в судовому засіданні позовні вимоги ґрунтуються на тому, що проведення контрольних заходів податковими органами у період з 01.01.2018 по 23.02.2018 підпадало під дію Закону №1728, у редакції п.9 "Прикінцевих положень" Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", а тому органи державної фіскальної служби не мали права реалізовувати проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, в тому числі і планові документальні перевірки, взагалі, і стосовно позивача, зокрема. Крім того, висновки відповідача, які призвели до нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток з відповідними фінансовими санкціями, базуються не на первинних документах бухгалтерського обліку, а на виокремлених даних регістрів бухгалтерського обліку та на власній субєктивній оцінці доцільності відповідних видатків, що є неприпустимим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з відзивом на позов (а.с.112-113 том 1) та поясненнями представника в судовому засіданні, сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що позивачем за 9 місяців 2017 року відображено інші операційні витрати суму 3133400 грн., в той час як аналіз рахунків 791, 81, 84, 92, 93, 94 за цей період свідчив, що сума таких витрат становить 2103949 грн. При цьому, ні письмових пояснень, ні документального спростування вказаного, позивачем ні під час перевірки, ні під час процедури адміністративного узгодження надано не було. Що стосується господарських операцій з ФОП ОСОБА_3, то позивачем до перевірки не було представлено звітів про шляхи пошуку контрагентів-постачальників (переписка, укладання попередніх договорів тощо), які б могли підтвердити факт надання вказаною особою відповідних агентських послуг. За сукупністю наведених обставин, сторона відповідача просила в позові відмовити.

Дослідженням письмових доказів суд встановив наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77 Податкового кодексу України та на підставі направлень №310/17-00-14-01, №309/17-00-14-01, №311/17-00-14-01, №312/17-00-14-01 від 09.02.2018, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на І квартал 2018 року і наказу №301 від 26.01.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Рівненській області у період з 12.02.2018 по 02.03.2018 з продовженням терміну на 5 робочих днів з 26.02.2018 згідно наказу №674 від 23.02.2018 проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та іншого законодавства за період з 12.01.2016 по 30.09.2017.

Результати перевірки оформлені актом №706/17-00-14-01/40214143 від 12.03.2018 (а.с.23-98 том 1).

За висновками акту, перевіркою встановлені, зокрема, такі порушення: п.44.1 ст.44, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" занижено податок на прибуток всього у сумі 1337541,00 грн. (в т.ч. по періодах: 2016 рік 738317,00 грн., І квартал 2017 року 122067,00 грн., І півріччя 2017 року 225864,00 грн., 9 місяців 2017 року 599224,00 грн.); пп."а" п 198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" занижено податок на додану вартість в сумі 842242,00 грн.

ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" подавало письмові заперечення на акт перевірки, які листом №3176/10/17-00-14-01 від 17.04.2018 відхилені.

На підставі акту перевірки №706/17-00-14-01/40214143 від 12.03.2018 ГУ ДФС у Рівненській області 19.04.2018 прийнято: податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток на загальну суму 1671926,00 грн., в т.ч. за податковими зобовязаннями 1337541,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 334385,00 грн.; податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість на загальну суму 1052803,00 грн., в т.ч. за податковими зобовязаннями 842242,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 210561,00 грн., які позивач оскаржив в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням першого заступника Голови ДФС України про результати розгляду скарги №21188/6/99-99-11-01-01-25 від 21.06.2018 частково задоволено скаргу платника податків, скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Рівненській області від 19.04.2018 №, № в частині визначення грошових зобовязань по взаємовідносинам з ТОВ "БІЗКОМ", ПП "Агро Ферта", TOB "Мілком", ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_3 (крім висновку щодо завищення витрат на суму 374323 грн. по акту від 31.07.2017 №7-У) та штрафні санкції у відповідному розмірі, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін (а.с.11-22 том 1).

У звязку із цим, ГУ ДФС у Рівненській області на заміну податкового повідомлення-рішення № від 19.04.2018 прийняла податкове повідомлення-рішення № від 25.06.018, яким ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток в розмірі 315849,00 грн., в тому числі 252679,00 грн. за податковими зобовязаннями та 63170,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.9-10 том 1).

Вказане податкове повідомлення-рішення винесене на підставі висновків акту перевірки про порушення ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" п.44.1 п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України.

Ці висновки, в свою чергу, базуються на тому, що перевіркою встановлено такі два факти порушень вимог податкового законодавства.

Перший, це те, що ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" занижено значення у рядку 02 "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" за 9 місяців 2017 року на суму 1029451,00 грн. При цьому, в акті зазначено, що ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" відобразило в рядку 2180 "Інші операційні витрати" суму 3133400,00 грн. Однак, згідно представлених до перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, зокрема аналіз рахунку 791, 81, 84, 92, 93, 94 за період з 01.01.2017 по 30.09.2017 встановлено наступне: сума інших витрат за даними первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку за 9 місяців 2017 року становить 2103949,00 грн. Таким чином завищення інших витрат за 9 місяців 2017 року становить 1029451,00 грн. (3133400 грн. 2103949 грн.).

Як встановлено судом вказані висновки фактично базуються не на аналізі первинних документів, а виключно на аналізі рахунків бухгалтерського обліку позивача: 791, 81, 84, 92, 93, 94 за період з 01.01.2017 по 30.09.2017 і саме аналіз таких рахунків відповідач витребовував у позивача в рамках планової виїзної перевірки (а.с.115-125 том 1).

На спростування вказаних висновків відповідача позивачем до матеріалів справи долучено фінансовий звіт субєкта малого підприємництва за період: 9 місяців 2017 року, податкову декларацію з податку на прибуток за три квартали 2017 року, оборотно-сальдову відомість за січень - вересень 2017 року, аналіз рахунку 92 за січень-вересень 2017 року, аналіз рахунку 93 за січень-вересень 2017 року, аналіз рахунку 94 за січень-вересень 2017 року, аналіз рахунку 47 за січень-вересень 2017 року, банківську виписку за період: січень-вересень 2017 року (а.с.162-250 том 1, а.с.1-56 том 2), а також первинні документи, якими підтверджено витрати спірного періоду, а саме: договори з постачальниками послуг за період січень-вересень 2017 року, акти списання: №1 від 31.03.2017 №2 від 30.03.2017, №3 від 31.03.2017, №4 від 28.04.2017, №5 від 29.06.2017, №6 від 30.06.2017, №7 від 30.06.2017, №8 від 30.06.2017, №9 від 20.07.2017, №10 від 31.08.2017, №11 від 30.09.2017, №12 від 30.09.2017; накладні-вимоги (списання): №8 від 31.05.2017, №23 від 30.09.2017, №26 від 30.09.2017, №21 від 30.09.2017, №25 від 30.09.2017, №24 від 28.09.2017, №22 від 29.09.2017, №20 від 29.09.2017, №15 від 20.09.2017, №17 від 20.09.2017, №8 від 20.09.2017, №7 від 12.09.2017, №16 від 08.09.2017, №12 від 07.09.2017, №10 від 06.09.2017, №11 від 01.09.2017, №6 від 31.08.2017, №19 від 18.08.2017, №9 від 16.08.2017, №18 від 08.08.2017, №13 від 07.08.2017, №14 від 04.07.2017, №4 від 29.06.2017, №2 від 29.06.2017, №1 від 29.06.2017, №3 від 28.06.2017, №5 від 30.06.23017; видаткові накладні: №13від 26.01.2017, №С1-ЗП000049 від 31.01.2017, №РІ01-00001 від 31.01.2017, №РІ01-00002від 21.02.2017, №ДВ-00006 від 15.02.2017, №20/01 від 12.01.2017, №С1-ЗП000056 від 20.02.2017, №РІФ01-00004 від 15.03.2017, №8418 від 10.03.2017, №43 від 17.03.2017, №0126 від 15.03.2017, №23369 від 31.03.2017, №РІ01-0000058від 05.04.2017, №54 від 05.04.2017, №СІ-ЗП000082 від 31.03.2017, №970 від 20.04.2017, №6079 від 27.04.2017, №81від 28.04.2017, №590 від 13.04.2017, №15575 від 12.05.2017, №343 від 10.05.2017, №РІ01-00006 від 10.05.2017, №СІ-ЗП000146 від 30.04.2017, №18 від 11.05.2017, №КБ-0000222 від 28.04.2017, №119 від 23.05.2017, №5 від 26.04.2017, №ТК-КФ0003285 від 24.05.2017, №РІ01-00007 від 26.06.2017, №78 від 19.06.2017, №ХТ-0000248 від 15.06.2017, №Н000347 від 23.05.2017, №СІ-ЗП000132 від 31.05.2017, №171/05 від 23.05.2017, №С1-ЗП0000195 від 31.05.2017, б/н від 21.06.2017, №РН-000023 від 22.06.2017, №РН-000323 від 30.06.2017, №9652 від 24.07.2017, №Лн-00023 від 18.07.2017, №РІ01-00008 від 28.07.2017, №АК-00023698 від 19.07.2017, №0129/0002558 від 21.07.2017, №9199 від 17.07.2017, №9580 від 21.07.2017, №ВИ-0016593 від 11.08.2017, №181 від 09.08.2017, №С1-ЗП0000294 від 31.07.2017, №111 від 17.08.2017, №147 від 28.08.2017, №С1-ЗП000346 від 31.08.2017, №ВИ-0016668 від 12.08.2017, №18 від 09.08.2017, №8939 від 10.08.2017, №РІ01-00010 від 01.09.2017; акт приймання-передачі №2085 від 23.08.2017; видаткові накладні: №Бу000689 від 31.08.2017, №РН-000010 від 17.08.2017, №АГ-0001240 від 31.08.2017, №642 від 15.08.2017, №21784 від 04.07.2017, №22067 від 06.07.2017, №26234 від 26234 від 07.08.2017, №26296 від 08.08.2017, №27253 від 16.08.2017, №29137 від 31.08.2017, №120 від 11.09.2017, №152 від 01.09.2017, №211 від 12.09.2017, №203 від 07.09.2017, №96 від 04.09.2017, №РН-000022 від 05.09.2017, №104 від 19.09.2017, №ТОВ-000202 від 07.09.2017, №ТОВ-000204 від 13.09.2017, №РІ01-00011 від 27.09.2017, №С1-ЗП000412 від 30.09.2017, №ВИ-0019127 від 15.09.2017, №БГ-0003817 від 15.08.2017, №БГ-0003816 від 11.08.2017, №БГ-0005303 від 07.09.2017, №БГ-0005301 від 06.09.2017, №АГ-0001405 від 29.09.2017, №1 від 05.09.2017, №931376079 від 11.09.2017; авансові звіти: №1 від 06.01.2017, №2 від 06.01.2017, №3 від 13.01.2017, №4 від 13.01.2017 №5від 20.01.2017, №6 від 20.01.2017, №7 від 27.01.2017, №8 від 27.01.2017, №10 від 31.01.2017, №9 від 31.01.2017, №12 від 03.02.2017, №11 від 03.02.2017, №13 від 03.02.2017, №16 від 10.02.2017, №14 від 14.02.2017, №17 від 17.02.2017, №18 від 17.02.2017, №20 від 17.02.2017, №19 від 17.02.2017, №22 від 24.02.2017, №21 від 24.02.2017, №24 від 28.02.2017, №23 від 28.02.2017, №26 від 03.03.2017, №25 від 03.03.2017, №27 від 10.03.2017, №28 від 10.03.2017, №29 від 17.03.2017, №30 від 17.03.2017, №31 від 24.03.2017, №32 від 24.03.2017, №34 від 29.03.2017, №33 від 29.03.2017, №48 від 04.04.2017, №35 від 07.04.2017, №43 від 07.04.2017, №36 від 07.04.2017, №47 від 07.04.2017, №38 від 14.04.2017, №37 від 14.04.2017, №44 від 14.04.2017, №49 від 14.04.2017, №45 від 21.04.2017, №39 від 21.04.2017, №41 від 28.04.2017, №42 від 28.04.2017, №46 від 28.04.2017, №50 від 28.04.2017, №51 від 28.04.2017, №74 від 05.05.2017, №53 від 05.05.2017, №54 від 05.05.2017, №55 від 12.05.2017, №61 від 26.05.2017, №77 від 23.05.2017, №58 від 19.05.2017, №59 від 19.05.2017, №57 від 19.05.2017, №58 від 17.05.2017, №52 від 17.05.2017, №56 від 12.05.2017, №60 від 26.05.2017, №76 від 26.05.2017, №68 від 16.06.2017, №78 від 15.06.2017, №67 від 14.06.2017, №67 від 14.06.2017, №65 від 09.06.2017, №66 від 09.06.2017, №62 від 02.06.2017, №64 від 02.06.2017, №63 від 02.06.2017, №69 від 16.06.2017, №71 від 23.06.2017, №88 від 07.07.2017, №73 від 30.06.2017, №72 від 30.06.2017, №79 від 27.06.2017, №89 від 07.07.2017, №87 від 07.07.2017, №90 від 12.07.2017, №91 від 14.07.2017, №92 від 21.07.2017, №93 від 21.07.2017, №94 від 28.07.2017, №96 від 04.08.2017, №95 від 04.08.2017, №81 від 11.08.2017, №97 від 04.08.2017, №80 від 11.08.2017, №98 від 18.08.2017, №99 від 23.08.2017, №85 від 29.08.2017, №86 від 07.09.2017, №100 від 31.08.2017, №101 від 31.08.2017, №104 від 01.09.2017, №103 від 07.09.2017, №102 від 07.09.2017, №82 від 17.09.2017, №83 від 17.09.2017, №84 від 17.09.2017, №106 від 22.09.2017, №105 від 22.09.2017, №107 від 22.09.2017, №108 від 29.09.2017, №75 від 12.05.2017, №109 від 29.09.2017, №110 від 29.09.2017; акт здачі-прийняття робіт №ОУ-000008 від 13.01.2017, рахунок №12-3951811 від 28.02.2017, акт №ОУ-1000676 від 28.02.2017, рахунок №11-1887239 від 31.01.2017, акт виконаних робіт №302 від 15.02.2017, рахунок №ДВ-00035 від 14.02.2017, рахунок №40-3 від 18.01.2017, акт виконаних робіт №59 від 21.01.2017, рахунок №1826-3 від 31.12.2016, акт виконаних робіт №3 від 01.01.2017, акт-рахунок за надані послуги № за січень 2017 року, акт №НП/24-000203 від 10.01.2017, акт надання послуг №208 від 18.01.2017, акт №129/17 від 12.01.2017, акт приймання-передачі№ОФ-000053 від 31.01.2017, видаткова накладна №31 від 13.01.2017, видаткова накладна №1776 від 17.01.2017, видаткова накладна №111 від 12.01.2017, акт №ОУ-1000837 від 31.01.2017, накладна №9 від 12.01.2017, акт надання послуг № від 31.01.2017, акт-рахунок №205100059 за лютий 2017 року, акт № від 28.02.2017, договір №сРВМІТ000213 від 17.02.2017 та акт від 28.02.2017, акт №386 від 28.02.2017, акт надання послуг від 28.02.2017, акт приймання; передачі №ОФ-0000073 від 28.02.2017, рахунок №СФ-00094 від 28.03.2017 та акт №ОУ-000088 від 28.02.2017, акт № від 31.03.2017, акт №1030/17 від 03.03.2017, акт №ОФ-000097 від 31.03.2017, рахунок №69 від 08.03.2017, акт №438 від 09.03.2017, акт-рахунок №20510059 від 31.03.2017, акт ОУ-10000689 від 31.03.2017, акт №3 від 10.03.2017, акт №4 від 16.03.2017, акт Нп/24-0004623 від 31.03.2017, акт №ОФ; 0000119 від 30.04.2017, акт № від 30.04.2017, рахунок №243-3 та акт №271 від 08.03.2017, рахунок №254-3 та акт №277 від 13.03.2017, рахунок №13-5992221 від 31.03.2017, акт №ОУ-000133 від 25.04.2017, акт №2027 від 25.04.2017, рахунок №11-1887239 від 31.01.2017, рахунок №1426 від 30.04.2017 та акт за квітень 2017 року, акт №1279 від 18.04.2017, рахунок №1427 від 30.04.2017 та акт №2037 від 30.04.2017, акт №530 від 22.03.2017, акт №42 від 26.04.2017, акт №НП/24-005371 від 10.04.2017, рахунок №7 від 26.04.2017, акт-рахунок №20510059 від 30.04.2017, рахунок №14-8023175 від 30.04.2017, акт №ОУ-10000821 від 30.04.2017, акт №410988 від 25.05.2017, рахунок №СФ-00025 від 30.06.2017 та акт №ОУ-00006 від 30.06.2017, акт №ОУ-1000838 від 31.05.2017, рахунок від 11.07.2017 та довідка-рахунок б/н від 11.07.2017, рахунок №СФ-000011 від 30.06.2017 та акт №ОУ-000011 від 30.06.2017, акт №ОУ-1000839 від 30.06.2017, рахунок б/н від 10.07.2017 та довідка б/н від 10.07.2017, рахунок б/н від 11.07.2017 та довідка від 11.07.2017, акт б/н від 09.08.2017, акт №1 від 03.04.2017, рахунок-фактура №СФ-00012 від 03.07.2017 та акт №ОУ-00017 від 31.07.2017, рахунок №СФ-000110 від 28.08.2017 та акт №ОУ-1000765 від 31.08.2017, рахунок №74 від 23.08.2017 та акт №74 від 23.08.2017, рахунок №СФ-000101 від 31.08.2017 та акт №ОУ-0001 від 31.08.2017, рахунок №2413 від 31.08.2017 та акт за серпень 2017 року, рахунок №495 від 14.08.2017 та акт №ВП-96 від 30.09.2017, рахунок №478 від 11.08.2017 та акт №1513 від 11.08.2017, рахунок №71 від 23.08.2017 та акт №71 від 23.08.2017, акт №32840 від 21.08.2017, рахунок №55 від 31.08.2017 та акт від 31.08.2017, акт №825 від 31.08.2017, акт №778 від 29.08.2017, акт №3-А000024 від 31.08.2018, рахунок №СФ-000115 від 28.08.2017 та акт №ОУ-1000776 від 30.08.2018, рахунок №СФ-000114 від 28.08.2017 та акт№ОУ-1000775 від 31.08.2017, акт-рахунок №205100059 від 31.08.2018, акт №20170918 від 16.09.2017, акт №20170914 від 14.09.2017, рахунок №19-15451998 від 31.08.2017, акт №НП/24-012355 від 31.08.2017, акт №НП/24-012072 від 20.08.2017, акт №1270534 за серпень 2017 року, акти : №20170831 від 31.08.2017, №20170830 від 30.08.2018, №20170829 від 29.08.2017, №20170827 від 27.08.2017, №20170826 від 26.08.2017, акт №20170825 від 25.08.2017, №20170824 від 24.08.2017, №20170816 від 23.08.2017, рахунок №237 від 28.07.2017, акт №411470 від 28.07.2017, акт №109 від 10.08.2017, акт-рахунок №205100059 за липень 2017 року; акти №НП/24-011046 від 31.07.2017, №1 від 31.08.2017, №ОФ-000200 від 31.08.2017, рахунок №18-14037799 від 31.01.2017, акти №А000022 від 26.07.2017, №А000021 від 24.07.2017, №А000020 від 21.07.2017, №А000019 від 12.07.2017, №НП/24; 010860 від 20.07.2017, №1251 від 07.07.2017, рахунок №409 від 06.07.2017, акт б/н 12.07.2017 та рахунок №122 від 11.07.2017, акт №3944 від 14.07.2017, рахунки №9 від 19.07.2017, №745668 за липень 2017 року, акт РФ Одеська залізниця за вересень 2017 року, акт № від 30.09.2017, акт-рахунок №205100059 за червень 2017 року, акти №А00017 від 26.06.2017, №9464 від 23.06.2017, акт №ОФ-0002177 від 31.07.2017 та рахунок №117 від 01.07.2017, акт №НП/24-010279 від 10.07.2017, акт №411276 від 30.06.2017 та рахунок №209 від 30.06.2017, акт№467 від 31.07.2017, акт надання послуг б/н від 10.07.2017, акти: №А000016 від 23.06.2017, №А000015 від 22.06.2017, №А000014 від 21.06.2017, №АО000013 від 19.06.2017, акт №А000012 від 16.06.2017, №А000010 від 14.06.2017, №А0000011 від 15.06.2017, №А0000018 від 14.06.2017, №А00009 від 14.06.2017, №А000008 від 13.06.2017, №Ао00007 від 09.06.2017, №АО000006 від 08.06.2017, №А000005 від 07.06.2017, №АО0004 від 06.06.2017, акти по особовому рахунку №7459668: від 08.05.2017, від 06.05.2017, від 09.05.2017, від 12.05.2017, від 13.05.2017, від 14.05.2017, від 15.05.2017, від 16.05.2017; акт №82 від 09.06.2017, акт №НП/24-009606 від 30.06.2017, рахунок №17-12034223 від 30.06.2017, акт-рахунок №8 від 04.07.2017, акти: б/н від 02.06.2017, №АО00003 від 31.05.2017, №100 від 25.05.2017, №3343 від 30.05.2017, №РН-000802 від 17.05.2017, видаткова накладна №С1-ЗП000195 від 31.05.2017, акт №НП/24-006901 від 10.05.2017, акт №410960 від 19.05.2017, рахунок №16-8921576 від 31.05.2017, рахунок №15-8266167 від 10.05.2017, акт № від 31.05.2017, акт №ОФ-0000141 від 31.05.2017, акт № від 30.06.2017, акт-рахунок №205100059 від 31.05.2017, акти: №НП/24-0144402 від 30.09.2017, №1 від 04.09.2017, №ОФ-000219 від 30.09.2017, №65 від 11.09.2017, №А000023 від 01.08.2017, №А000025 від 31.08.2017; рахунок №17 від 05.08.2017 та акт №Оу-00020 від 31.08.2017, рахунок №3918 від 16.08.2017 та акт №3918 від 16.08.2017, рахунок №5414 від 31.08.2017 та акт №3312 від 31.08.2017, рахунок №36 від 31.08.2017, акт №10 від 31.08.2017, акти від 26.01.2017, від 27.01.2017, акт за вересень по особовому рахунку №1270534, акт-рахунок від 30.09.2017, акт №5008 від 11.09.2017, акт №411871 від 26.09.2017, рахунок №20-180256631 від 30.09.2017, акт №НП/24-013270 від 10.09.2017, акт №НП/24-013749 від 20.09.2017, акт №ОУ-000359 від 15.09.2017, акт №ОУ-00012 від 30.09.2017, акт №А000026 від 30.09.2017, рахунок №18 від 04.09.2017 та акт №ОУ000021 від 30.09.2017, рахунок №21 від 29.09.2017, акт №21 від 29.09.2017, акти №887 від 28.09.2017, №ОУ-1000782 від 30.09.2017, №ОУ-1000783 від 30.09.2017, №1000781 від 30.09.2017, №Т005101 від 13.09.2017, рахунок №127 від 29.09.2017 та акт №ОУ-1000780 від 30.09.2017, акт №987 від 01.09.2017, рахунок №102 від 29.09.2017 та акт №ОУ00002 від 30.09.2017, акт №3 від 29.09.2017, рахунок №11 від 21.09.2017 та видаткова накладна №000011 від 21.09.2017, акти приймання-передачі наданих юридичних послуг №01 від 31.03.2017, №02 від 30.06.2017, №03 від 29.09.2017 (а.с.162-250 том 1, а.с.1-250 том 2, а.с.1-250 том 3, а.с.1-250 том 4, а.с.1-130 том 5).

Вказаною первинною документацією в повній мірі підтверджено суму витрат позивача, відображену ним у відповідних рядках звітності "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" за 9 місяців 2017 року.

Другий, відображений у акті перевірки та рішенні ДФС України про результати розгляду скарги, факт порушення вимог податкового законодавства - це те, що ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" до складу витрат віднесено вартість послуг по пошуку та проведення переговорів з потенційними клієнтами з метою укладення договорів купівлі-продажу на суму 842525,06 грн. згідно з актами приймання-передачі від ФОП ОСОБА_3 Зокрема, в акті №7-У приймання-передачі послуг від 31.07.2017 на суму послуг 374323,00 грн. зазначено про пошук виключно покупця - АФ "КАМАЗ-АГРО", однак перевіркою зясовано, що ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" постачало для АФ "КАМАЗ-АГРО" мінеральні добрива починаючи з 29.12.2016 (акт №6-У приймання - передачі послуг від 29.12.2016). Таким чином відповідачем зроблено висновок, що акт приймання-передачі послуг №7-У приймання-передачі послуг від 31.07.2017 носить формальний характер, та складений виключно з метою формування витрат позивача, а відтак позивачем завищено інші операційні витрати за 9 місяців 2017 року на суму 374323,00 грн.

На спростування вказаних висновків відповідача позивачем до матеріалів справи долучено: бухгалтерську довідку від 28.08.2018, агентський договір №18/04-2016 від 18.04.2018 з актом приймання-передачі послуг №6-У від 29.12.2016, агентський договір №03/04-2017 від 03.04.2017 з додатком №1 від 03.04.2017 та актом приймання-передачі послуг №1 від 31.07.2017; банківські виписки за 26.04.2016 року 26.09.2017, платіжні доручення про оплату посередницьких послуг, лист АФ "Камаз-Агро" від 27.06.2018, договір поставки №58/12-16 від 03.04.2017 (із специфікаціями), видаткові накладні: №221 від 24.05.2017, №235 від 30.05.2017, №265 від 31.05.2017, №232 від 06.06.2017, №266 від 06.06.2017, №267 від 07.06.2017, №268 від 08.06.2017, №233 від 09.06.2017, №238 від 09.06.2017, №269 від 09.06.2017, №239 від 13.06.2017, №270 від 13.06.2017, №271 від 14.06.2017, №272 від 15.06.2017, №273 від 16.06.2017, №274 від 19.06.2017, №250 від 20.06.2017, №253 від 21.06.2017, №280 від 21.06.2017, №283 від 22.06.2017, №281 від 23.06.2017, №282 від 26.06.2017, банківські виписки за період з 18.05.2017 по 25.07.2017, договір поставки №58/12-16 від 21.12.2016 (зі специфікаціями), видаткову накладну №331 від 26.12.2016, банківські виписки за 22.12.2016 та 29.12.2016 (а.с.131-218 том 5).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши письмові заяви по суті справи, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

При цьому суд виходив з такого.

В силу вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

А відповідно до пункту 44.2. цієї статті, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

В свою чергу, за правилами підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затверджено наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (П(С)БO 16), визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

Згідно із пунктом 6 П(С)БO 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

А відповідно до пунктів 7-8 П(С)БO 16, витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені. Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

В свою чергу, за правилами пункту 9 П(С)БO 16, не визнаються витратами й не включаються до звіту про фінансові результати: платежі за договорами комісії, агентськими угодами та іншими аналогічними договорами на користь комітента, принципала тощо; попередня (авансова) оплата запасів, робіт, послуг; погашення одержаних позик; інші зменшення активів або збільшення зобов'язань, що не відповідають ознакам, наведеним у пункті 6 цього Положення (стандарту); витрати, які відображаються зменшенням власного капіталу відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; балансова вартість валюти.

П(С)БO 16 також регламентує склад витрат і визначає правила віднесення видатків до того чи іншого виду витрат.

В силу вимог статті 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-XIV від 16.07.1999, підприємства зобовязані складати фінансову звітність на підставі даних бухгалтерського обліку.

В свою чергу, за правилами частини першої статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Вимоги до первинних та зведених облікових документів встановлені у частині другій цієї статті.

Дослідженими судом доказами в повній мірі підтверджено, що позивачем впродовж трьох кварталів 2017 року формування витрат проводилось у відповідності до П(С)БO 16, і їх склад і сума в повній мірі підтверджена первинними документами, до змісту і суті яких податковим органом жодних зауважень не заявлено.

Разом з тим, сторона відповідача, яка за процесуальним законом несе тягар доказування, не довела суду правомірності своїх розрахунків, за якими ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" занижено значення у рядку 02 "Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" за 9 місяців 2017 року на суму 1029451,00 грн.

Більше того, як встановлено судом висновки відповідача базувалися не на первинних документах, від перевірки яких ревізори самоусунулися, а виключно на підставі аналізу рахунків 791, 81, 84, 92, 93, 94, витребуваних у позивача під час виїзної перевірки.

Наведене свідчить і про порушення відповідачем вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1300/27745 (зі змінами і доповненнями).

За наведеного, висновки відповідача про завищення позивачем витрат за 9 місяців 2017 року, і як наслідок про заниження обєкта оподаткування податком прибуток, суд вважає алогічними і протиправними.

Що стосується господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_3, то дослідженням письмових доказів по справі, судом встановлено таке.

Згідно п.1.1. та п.1.2. Агентського договору №03/04-2017 від 03.04.2017 ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" доручило ФОП ОСОБА_3, як агенту, пошук та проведення переговорів з потенційними клієнтами у всіх областях України з метою подальшого заключення договорів купівлі-продажу. Результати виконання агентом роботи фіксуються в актах виконаних робіт. Згідно п. 4.2 Агентського договору, розмір винагороди агента за виконання обов'язків, передбачених цим договором, становить 2% від сум заключених договорів купівлі-продажу, які надійшли на розрахунковий рахунок довірителя.

На виконання таких умов договору між позивачем та ФОП ОСОБА_3 було укладено акт №1-У від 31.07.2017, згідно якого, у період з 03.04.2017 по 31.07.2017 агент надав послуги з пошуку наступних клієнтів та заключенню договорів купівлі-продажу, згідно договору №03/04-2017 від 03.04.2017: 1. АФ "КАМАЗ-АГРО" (Млинівський р-н., с.Острожець). Загальна вартість послуг визначена на рівні 374323,00 грн.

При цьому, на підставі Агентського договору №18/04-2016 від 18.04.2016 та акту №6-У приймання-передачі послуг від 29.12.2016, укладених з ФОП ОСОБА_3, між ТОВ "Агролюкс-ЄС", як продавцем та ПП "Агрофірма "КАМАЗ-АГРО" було укладено Договір поставки №58/12-16 від 21.12.2016, зі строком дії до 31.12.2016. В подальшому, у 2017 році ПП "Агрофірма "КАМАЗ-АГРО" не придбавало товар у позивача за Договором поставки №58/12-16 від 21.12.2016. У звязку з цим, ФОП ОСОБА_3 у 2017 році повторно здійснив заходи щодо залучення даного контрагента до здійснення операцій з позивачем, внаслідок чого і було укладено новий договір поставки між позивачем та ПП "Агрофірма "КАМАЗ-АГРО".

Відповідно до цього, факт надання ФОП ОСОБА_3 агентських послу ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" за агентським договором №03/04-2017 від 03.04.2017 та актом приймання-передачі послуг №1-У від 31.07.2017 на суму 374323,00 грн. в повній мірі підтверджено фактом укладення між ТОВ "АГРОЛЮКС-ЄС" та ПП "Агрофірма "КАМАЗ-АГРО" договору поставки №58/12-16 від 03.04.2017. Сума винагороди агента в повній мірі підтверджується даними обліку.

Даною та іншою долученою до матеріалів справи документацією також підтверджено одержання позивачем позитивного економічного результату від отримання таких агентських послуг.

Таким чином, висновки відповідача про завищення позивачем витрат за 9 місяців 2017 року на суму 374323,00 грн. у розмірі вартості агентських послуг, отриманих від ФОП ОСОБА_3 за актом від 31.07.2017, є беззмістовними, необґрунтованими та протиправними.

Суд акцентує увагу також на тому, що відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

В той же час, відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про формування позивачем витрат всупереч вимог законодавства та з порушенням правил бухгалтерського обліку, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 25.06.2018 не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встанов-леним в частини другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Що стосується доводів позивача про те, що відповідач взагалі не мав права у відповідний проводити його перевірку, то з цього приводу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №1728 від 03.11.2016 (в редакції від 03.11.2016) дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, та його територіальними органами.

Поряд з цим, Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" №2246 від 07.12.2017, який набрав чинності 01.01.2018, статтю 6 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №1728 від 03.11.2016 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до статті 6 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №1728 від 03.11.2016 (в редакції від 01.01.2018), дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із змісту цієї статті слідує, що нова редакція, серед суб'єктів, які здійснюють заходи контролю, на яких не поширюється дія цього Закону, не містить органів фіскальної служби.

Натомість, Перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", серед яких зазначається Державна фіскальна служба та її територіальні органи, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 18.12.2017, яка набрала чинності 23.02.2018.

Зважаючи на викладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що в період з 01.01.2018 до 23.02.2018 (тобто до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1104) органи державної фіскальної служби не мали права проводити планові заходи із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, в тому числі і планові документальні перевірки.

Однак суд зауважує, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, при цьому, якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється відповідними органами.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 24.12.2010 року по справі №21-25а10 та підтверджена Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 по справі 804/5402/14 (К/9901/8259/18), 20.02.2018 по справі №826/1205/16 (№К/9901/19797/18) та 17.04.2018 по справі №826/12612/17 (№К/9901/29186/18).

Відповідно до цього, суд задовольняє позовні вимоги позивача саме у звязку з тим, що відображені в акті відповідної перевірки факти порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в рамках розгляду справи, а не через те, що відповідачем не дотримано процедурні вимоги проведення відповідної перевірки.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЮКС-ЄС" (, АДРЕСА_1, 33027,) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № від 25.06.2018, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОЛЮКС-ЄС" визначено суму податкового зобов'язання за платежем "податок на прибуток " в розмірі 315849,00 грн., в тому числі 252679,00 грн. за податковими зобовязаннями та 63170,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю " АГРОЛЮКС-ЄС" за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління ДФС у Рівненській області судові витрати у сумі сплаченого судового збору, а саме 4737,74 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Суддя Друзенко Н.В.