Справа № 2340/4326/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

31 жовтня 2018 року справа № 2340/4326/18 м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Паламар П.Г., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

-вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області приймати рішення про передачу у власність земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 2,0 га, розташованої в адміністративних межах Мойсівської сільської ради Драбівського району Черкаської області за межами населеного пункту;

-вжити заходів по забезпеченню позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії стосовно земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 2,0 га, розташованої в адміністративних межах Мойсівської сільської ради Драбівського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 зазначає, що листом від 22.05.2018 №2096/0/95-18 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області відмовило заявнику у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Мойсівської сільської ради Драбівського району Черкаської області за межами населеного пункту. Вважаючи вказані дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області протиправними, заявник оскаржив відмову в судовому порядку при цьому вказує, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі №823/2466/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Заявник зазначає, що з публічної кадастрової карти України йому стало відомо про те, що земельна ділянка на яку заявник претендує сформована з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства іншою особою та планується до передачі у приватну власність Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області.

Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами ч. 1 статті 150 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно п. 107 порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Частиною 9 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Досліджуючи зміст поданої заяви та додатків до неї, судом не виявлено обставин, які б свідчили про наявність очевидних ознак протиправності дій Головного управління Держгеокдастру у Черкаській області, оскільки законодавством не передбачаються обмеження в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою декільком особам по одній земельній ділянці.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку, проте реєстрація земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність.

При цьому, з наданих доказів та враховуючи норми чинного законодавства, суд на етапі реєстрації земельної ділянки не вбачає обставин, які б вказували на можливість завдання шкоди правам та інтересам заявника у наслідок невжиття заходів забезпечення позову.

Будь-яких прийнятних та достатніх доказів, які б свідчили, що невжиття заходів які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі №823/2466/18, за захистом яких останній звернувся у своїй заяві про забезпечення позову суду не надано.

Отже, з урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя П.Г. Паламар