Справа № 548/1794/18
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1794/18
Провадження № 2-а/548/41/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2018 року м . Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенанта поліції Богатиренка Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 237274 від 13.09.2018 року та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенанта поліції Богатиренка Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 237274 від 13.09.2018 року та закриття справи про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що 13 вересня 2018 року інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенантом поліції Богатиренком С.В. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія НК №237274.

З вказаної постанови вбачається, що позивач, ОСОБА_1, 13.09.2018 року о 19 годині 20 хвилин на автодорозі між с. Трубайці та с. Костюки керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом, а саме: був позбавлений права керування транспортними засобами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та на підставі даної норми на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

13 вересня 2018 року, позивач ОСОБА_1, ОСОБА_3, в якості пасажирів, та ОСОБА_4, перебуваючи за кермом автомобіля НОМЕР_2, рухались на вказаному транспортному засобів у напрямі з с. Трубайці до с. Костюки Хорольського району Полтавської області.

З огляду на те, що позивач позбавлений права керування транспортними засобами, на його прохання, час від часу, ОСОБА_4 виконує функції водія. Так, 13.09.2018 року ОСОБА_4 віз позивача з ОСОБА_3 на відпочинок до знайомого у с. Костюки Хорольського району Полтавської області. Однак, вони не змогли прибути до місця призначення, оскільки у транспортному засобі - автомобілі НОМЕР_2, закінчилось пальне та останній не зміг здійснювати рух.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4 вимушений був піти до с. Трубайці за бензином, а автомобіль залишився на узбіччі проїжджої частини дороги у статичному положенні.

Позивач та ОСОБА_3 залишились чекати його повернення, взагалі за межами транспортного засобу, за лісосмугою, яка прилягає до узбіччя дороги, біля кукурудзяного поля.

Через деякий час, відпочиваючи на галявині, вони почули голоси, а потім до них підійшли працівники поліції та стали звинувачувати позивача у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, без права керування транспортними засобами.

На заперечення позивача, що він не здійснював керування транспортним засобом, і навіть не знаходився у ньому, працівники поліції не відреагували, а сказали, що необхідно провести його огляд на стан алкогольного сп'яніння у Хорольській ЦРЛ. У подальшому, один із поліцейських сів за кермо автомобіля НОМЕР_2, а позивач зайняв місце пасажира. На посилання позивача, що вказаний автомобіль не може рухатись, оскільки у ньому закінчився бензин, і що чоловік, який керував даним транспортним засобом пішов за бензином і треба дочекатись його повернення, останній не зважив та завів ДВЗ, але через декілька метрів руху автомобіль зупинився.

У подальшому, після пошуків бензину та залиття його до баку автомобіля, вони вирушили до Хорольської ЦРЛ.

Зазначені позивачем обставини, що мали місце 13.09.2018 року, можуть підтвердити свідки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був пасажиром автомобіля НОМЕР_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - водій вказаного транспортного засобу.

20 вересня 2018 року за допомогою засобів поштового зв'язку на адресу мешкання позивача надійшла постанова про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 237274 від 13.09.2018 року.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з»ясування обставин, що підлягають з»ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не підтвердженна відповідними доказами.

Тому позивач просить визнати постанову протиправною та скасувати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_5 не з»явилися, але в заяві прохали про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши що позовні вимоги підтримують.

Відповідач інспектор сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенант поліції Богатиренко С.В. в судове засідання не з»явився подав відзив на позов в якому прохав відмовити в задоволенні позову та розглянути справу за його відсутності.

З»ясувавши позицію позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно доч.ч.1, 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Судом встановлено, що інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенантом поліції Богатиренком С.В., оскаржувана постанова поивача, винесена на підставі припущень, без вказівки на будь-який доказ факту керування ним транспортним засобом, без жодної аргументації прийнятого рішення, а тому останнім допущено формалізм та неправильність застосування норм права.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до змісту постановипро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія НК № 237274, водій - ОСОБА_1, нібито здійснював керування транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_2.

Водночас, будь-яких доказів руху вказаного транспортного засобу та здійснення керування ним, саме ОСОБА_1, працівником поліції у самій постанові про накладення адміністративного стягнення не вказано та до неї не додано (графа 8 постанови не заповнена).

Таких доказів і бути не може, так як автомобіль НОМЕР_2 не здійснював руху, а перебував у статичному положенні на узбіччі проїжджої частини дороги, в момент його виявлення працівниками поліції, а ОСОБА_1 взагалі перебував в значній віддаленості від нього, тому аж ніяк не міг виконувати функції водія.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Поняття «керування (управління) автотранспортним засобом водієм»-не міститься в законодавчій базі. Під управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Відповідно до пункту 2.1 «а» розділу 2 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та, у відповідності до п.2.4 ПДР, на вимогу працівника поліції повинен пред`явити для перевірки зазначені документи. Такий же обов'язок для водія встановлює ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Підстав для складення постанови у працівників поліції не було, оскільки позивач не порушував п.2.1а ПДР, так як адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З огляду на те, що позивач не здійснював керування транспортним засобом, а тому не був водієм - особою, яка може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, обґрунтовано суд вважає, що подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП відсутні.

Для встановлення факту керування позивачем транспортним засобом, працівник поліції повинен був засвідчити, що саме він перебував за кермом вказаного автомобіля під час його руху, що мало б місце у разі безперервної фіксації руху вказаного транспортного засобу та його зупинки працівником поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 При цьому останній зобов'язаний був повідомити позивача, що саме слугувало причиною зупинки транспортного засобу. У відповідності до вимог Закону України «Про Національну поліцію» (п. 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію") визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб.

Якби дійсно мала місця зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, поліцейський повинен був поінформувати його про її конкретну причину, та вказати на підставу зупинки.

Однак, єдиним доказом у рамках розгляду даної справи є сама постанова по справі про адміністративне правопорушення, жодного доказу на підтвердження факту руху транспортного засобу, керування ним саме позивачем - немає.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити зокрема і відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, справу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП розглянуто з істотним порушенням процесуальних прав позивача ОСОБА_1, зокрема права на захист.

Інспектором сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенантом поліції Богатиренком С.В. грубо порушені права позивача, визначені ст. 268 КУпАП.

Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог статті 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Згідно ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При винесенні даної постанови не були враховані вимоги ст. 268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: має право бути сповіщеною про час і місце розгляду справи, бути присутньою під час її розгляду, на юридичну допомогу, збір і надання доказів. У даному випадку позивач був позбавлений вказаних засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови.

Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853.

Згідно п. 9 Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Судом встановлено, що інспектором Богатиренком С.В. при накладенні стягнення було грубо порушено вимоги ст. 268 та ст. 280 КУпАП, а саме: не з'ясовано чи винен позивач ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а також не з`ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач взагалі не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови, яка оскаржується, про що свідчать наступні обставини.

Так, постанова про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 237274 від 13.09.2018 року не містить ні підпису позивача про отримання постанови, ні запису про відмову від підпису або отримання копії постанови.

Вказана постанова була направлена позивачу ОСОБА_6 відділом поліції 14.09.2018 року за вихідним № 5581/115/114/02-2018, а отримана ним 20.09.2018 року.

Зазначені позивачем обставини повністю підтверджують факт розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Наведеним вище нормам статті 289 КУпАП кореспондують положення підпункту 1 частини першої статті 20 КАС України щодо предметної юрисдикції адміністративних справ, а також статті 286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Оскільки, оскаржувана постанова надіслана позивачу рекомендованим листом 14.09.2018 року за вих. № 5581/115/114/02-2018, а вручена - 20.09.2018 року, судом встановлено, що ним не пропущено передбачений строк для захисту своїх прав у судовому порядку, шляхом оскарження відповідної постанови.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов»язок субєкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,245,251,257,258,268,277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2,6,9,20,77,78,90,209, 242,243,244, 246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенанта поліції Богатиренка Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 237274 від 13.09.2018 року та закриття справи про адміністративне правопорушення,- задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №237274 від 13.09.2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст. 286КАС Українитарозділом ІІІ глави 1КАС Українипротягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.10.2018 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Трубайці Хорольського району Полтавської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3.

Представник позивача: адвокат ОСОБА_5, юридична адреса : АДРЕСА_1 .

Відповідач : інспектор сектору реагування патрульної поліції № 1 Хорольського ВП лейтенант поліції Богатиренко Сергій Вікторович, адреса місцезнаходження м. Хорол, вул. Незалежності, 80 Полтавської області.

Суддя : О.В. Коновод