Справа № 161/10008/18
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/423/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області, заступника начальника ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області, заступника начальника ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24.05.2018 року посадовою особою ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення № 000358, відповідно до якого встановлено, що він, як посадова особа генеральний директор КП «Луцьке підприємство електротранспорту» вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-15 КУпАП. Згідно акту від 02.04.2018 року № 4983/14-01/03327931 встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкою виручки в касі підприємства (касовій книзі підприємства), чим порушено п. 2.2, 2.6 постанови Правління НБУ від 15.12.20014 року № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті України» зі змінами та доповненнями чинного на момент вчинення порушення. Порушення вчинено 01.09.2017 року, яке описане в акті перевірки.

05.06.2018 року, розглянувши протокол № 000358 від 24.05.2018 року, заступником начальника управління державної фіскальної служби у Волинській області ОСОБА_4 винесено постанову № 162/03-20-14-05 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

З вказаною постановою не погоджується та вважає, такою що прийнята з порушенням норм матеріального права, а відтак, підлягає скасуванню. Вказує, що згідно наведеної в ОСОБА_6 інформації встановлено, що порушення було вчинено 30.12.2016 року, 05.07.2017 року та 01.09.2017 року, а постанова про накладення адміністративного стягнення винесена 05.06.2018 року, тобто на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Крім того, вказує, що з 10.07.2017 року він не був директором підприємства, а лише виконував обовязки директора КП «Луцьке підприємство електротранспорту» з правом підпису фінансових документів, а тому не може нести відповідальність за порушення, що мали місце в попередні періоди, оскільки відсутня його вина у вчиненні даних правопорушень.

Ухвалою суду від 01.10.2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача заступника начальника ОСОБА_3 управління ДФС у Волинській області ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав наведених в позові та поданій відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, зпідстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області в судове засідання не зявився, проте належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби у Волинській області за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2018 року посадовою особою ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення № 000358.

Відповідно до вказаного протоколу генеральний директор КП «Луцьке підприємство електротранспорту» ОСОБА_1 згідно акту перевірки від 02.04.2018 року № 4983/14-01/03327931 вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-15 КУпАП. В даному акті зазначено, що встановлено незабезпечено підприємством своєчасності оприбуткування в касовій книзі підприємства готівкової виручки, отриманої від надання послуг. Зокрема, проведена по книзі обліку розрахункових операцій № Г/3 із датою реєстрації 17.03.2014 року та номером установленого засобу контролю ВК942998, однак у день одержання готівкових коштів не проведена по касовій книзі та підставі операцій службова видача: за 30.12.2016 року в сумі 2100,00 грн. від ОСОБА_7, за 05.07.2017 року в сумі 1050,00 грн. від ОСОБА_7, за 01.09.2017 року в сумі 2200,00 грн. ОСОБА_7 Загальна сума несвоєчасно оприбуткованої в касі підприємства готівкової виручки становить 5350,00 грн. чим порушено п.п. 2.2, 2.6. розділ 2 Постанови правління НБУ від 15.12.2004 року за № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (а.с. 8-11).

05.06.2018 року заступником начальника ОСОБА_3 управління ДФС у Волинській області ОСОБА_4 на підставі розглянутого протоколу № 000358 від 24.05.2018 року та акту фактичної перевірки від 02.04.2018 року № 4983/14-01/03327931, у відсутності позивача винесено постанову № 162/03-20-14-05, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 4).

Частиною 1 статті 163-15 КУпАП встановлено, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій ст. 38 КУпАП (адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як посадову особу - генерального директора КП «Луцьке підприємство електротранспорту» притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. на підставі ч. 1ст. 163-15 КУпАП за порушення п.п.2.2, 2.6. розділ 2 Постанови правління НБУ від 15.12.2004 року за № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

Підставою винесення постанови є протокол № 000358 про адміністративне правопорушення від 24.05.2018 року, складений на підставі акту перевірки від 02.04.2018 року. З постанови про адміністративне правопорушення не вбачається, коли саме було вчинене правопорушення позивачем, проте підставою для її винесення зазначено ОСОБА_6 перевірки від 02.04.2018 року. Порушення вчинено 30.12.2016 року, 05.07.2017 року та 01.09.2017 року, які описано в акті перевірки.

Доказом того, що готівка була оприбуткована ще у вересні 2017 року підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Так, згідно накладної на видачу та продаж абонентних квитків на проїзд у міському громадському транспорті № 399 від 01.09.2017 року продавцю ОСОБА_7 було видано для реалізації проїзні квитки в кількості 22 шт. на загальну суму 2200,00 грн. та 05.09.2017 року 2 шт. на суму 100,00 грн., всього на 2300,00 грн. Фактично ОСОБА_7 здійснила реалізацію отриманих проїзних та наступне оприбуткування виручених коштів в касу підприємства за наступними датами, які відображені в розділі 2 накладної «Облік продажу абонентних квитків» - здано виручки: 03.09.2017 року на суму 105,00 грн., що підтверджується загальною відомістю реалізації проїзних квитків, дана сума включена до загальної суми проданих проїзних та оприбуткована в той же час день в касу підприємства прибутковим касовим ордером № 1347 від 03.09.2017 року; 04.09.2017 року на суму 155,00 грн., що підтверджується загальною відомістю реалізації проїзних квитків, дана сума включена до загальної суми проданих проїзних та оприбуткована в той же день в касу підприємства прибутковим касовим ордером № 1352 від 04.09.2017 року; 05.09.2017 року на суму 155,00 грн., що підтверджується загальною відомістю реалізації проїзних квитків, дана сума включена до загальної суми проданих проїзних та оприбуткована в той же день в касу підприємства прибутковим касовим ордером № 1358 від 05.09.2017 року; 06.09.2017 року на суму 310,00 грн., що підтверджується загальною відомістю реалізації проїзних квитків, дана сума включена до загальної суми проданих проїзних та оприбуткована в той же день в касу підприємства прибутковим касовим ордером № 1364 від 06.09.2017 року.

Загальна сума оприбуткованих коштів, зданих продавцем ОСОБА_7 становить 725,00 грн. Нереалізовані проїзні квитки в кількості 15 шт. на загальну суму 1575,00 грн. продавець ОСОБА_7 повернула на підприємство 07.09.2017 року (переміщення талонів № 831 від 07.09.2017 року).

Враховуючи наведене, оприбуткування готівкових коштів було проведено в касі підприємства ще у вересні 2017 року. А тому, помилковим є твердження відповідача про те, що таке правопорушення тривало на час проведення перевірки в березні 2018 року.

Враховуючи вимоги статті 38 КУпАП, адміністративні правопорушення поділяють на: триваючі правопорушення; правопорушення, що мають разовий характер. Обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду. При цьому статтею 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень. За цих обставин не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате - підлягає закриттю. Таким чином, для більшості правопорушень перебіг строку притягнення до адміністративної відповідальності починається з дня вчинення правопорушення. КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Проаналізувавши обставини справи та суть правопорушення, суд дійшов висновку, що воно не є триваючим, відповідно до розглядуваних правовідносин застосовується двомісячний строк з дня вчинення правопорушення.

З огляду на викладене, відповідачем при накладенні на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу було порушено встановлений двомісячних строк для притягнення до відповідальності, оскільки оскаржувана постанова винесена 05.06.2018 року, а тому прийнята суб'єктом владних повноважень за наслідками такого розгляду справи постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи встановлено, що позивач з 10.07.2017 року не був директором підприємства, а лише виконував обовязки директора КП «Луцьке підприємство електротранспорту» з правом підпису фінансових документів, а тому не може нести відповідальність за порушення, що мали місце в попередні періоди, оскільки відсутня його вина у вчиненні даних правопорушень, суд дійшов висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП надіслати на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241-246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії № 162/03-20-14-05 від 05.06.2018 року винесену заступником начальника ОСОБА_3 управління ДФС у Волинській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень визнати протиправною та скасувати, а дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП надіслати на новий розгляд до ОСОБА_3 управління державної фіскальної служби України.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6