Справа № 0440/6518/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2018 року Справа № 0440/6518/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Деркач О.В.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» та відмови в перерахунку пенсії з урахуванням цього стажу з 21.07.2016 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу з 21.07.2016 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 01.09.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив врахувати для обчислення пенсії всі періоди роботи без виключень періодів, коли страхувальником не сплачувалися страхові внески. 25.09.2017 року позивач отримав відповідь, в якій було зазначено про те, що пенсія обчислена та виплачується згідно із чинним законодавством, а зазначені періоди не можуть бути зараховані до страхового стажу через несплату роботодавцем страхових внесків за цей період. Не погодившись із вказаними висновками, викладеними у зазначеному листі № М-217 від 25.09.2017 року позивач звернувся до суду із цим позовом, при цьому зазначивши, що висновки є безпідставними та необґрунтованими.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 року відкрито провадження у справі № 0440/6518/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи на 18.09.2018 року.
17.09.2018 року позивач надав клопотання про внесення змін до адміністративного позову, та зазначив про те, що при складанні цього позову було допущено описку, а саме невірно зазначено ім`я позивача, у зв`язку із чим просив суд, вважати вірним, що з цим позовом звернувся « ОСОБА_1 », замість невірно зазначеного « ОСОБА_2 ».
18.09.2018 року розгляд справи відкладено до 26.09.2018 року.
26.09.2018 року розгляд справи відкладено до 10.10.2018 року.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, пославшись на те, що
надана відповідачем відмова є обґрунтованою та прийнята відповідно до вимог чинного законодавства. Також зазначили про те, що відповідно до розпорядження № 126653 від 09.11.2017 року та розрахунку стажу періоди, а саме з 10.11.1980 року по 25.10.1982 року; з 01.02.2007 року по 30.06.2007 року та з 03.07.2007 року по 31.08.2007 року періоди роботи в ТОВ «Стройуниверсал» позивачу було зараховано до його страхового стажу. За даними індивідуальних відомості про застраховану особу, які наявні в матеріалах пенсійної справи, інформація про сплату страхових внесків за періоди роботи позивача з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка», відсутні, відповідно для зарахування вищезазначених періодів роботи страхового стажу роботи немає законних підстав. Враховуючи викладене, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Позивач, ОСОБА_2 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 21.07.2016 року отримує пенсію за віком, призначену у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, для обчислення пенсії до Пенсійного фонду позивачем були надані такі документи: копія трудової книжки позивача; копія військового квитка; уточнююча довідка ТОВ «ТОПАЗ-ЧН», відповідно до якої позивач працював на підприємстві з 03.01.2006 року по 31.01.2007 року; уточнююча довідка ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ», відповідно до якої позивач працював на підприємстві з 03.07.2007 року по 04.09.2008 року; уточнююча довідка ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ», відповідно до якої позивач працював на підприємстві з 10.09.2008 року по 25.06.2009 року; уточнююча довідка ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка», відповідно до якої позивач працював на підприємстві з 25.06.2011 року по 29.04.2013 року.
01.09.2017 року позивач звернувся до Пенсійного фонду із заявою, в якій просив врахувати для обчислення йому пенсії всі періоди роботи без виключень періодів, коли страхувальником не сплачувалися страхові внески, а також періоди проходження строкової військової служби.
Проте, 25.09.2017 року Пенсійним фондом листом № М-217 від 25.09.2017 року позивача було повідомлено про те, що періоди його роботи з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 04.09.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» не можуть бути зараховані до страхового стажу через відсутність даних про ці періоди роботи та несплату роботодавцем внесків за цей період. У матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які підтверджують проходження строкової служби. Зарахування до страхового періоду проходження військової служби можливе в разі надання копії військового квитка, або довідки, наданої райвійськовим комісаріатом про періоди проходження строкової служби.
Відповідно до розпорядження № 126653 від 09.11.2017 року, яке наявне в матеріалах справи, та розрахунку стажу періодів проходження позивачем військової служби, а саме з 10.11.1980 року по 25.10.1982 року; а також періоди роботи з 01.02.2007 року по 30.06.2007 року та з 03.07.2007 року по 31.08.2007 рік в ТОВ «Стройуниверсал» позивачу зараховано до його страхового стажу.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, відповідачем не було враховано до стажу період роботи позивача з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка», з підстав відсутності даних за цей період роботи позивача та не отримання за цей період роботи страхових внесків від роботодавців, внаслідок чого було зменшено страховий стаж позивача.
Не погодившись із вищевказаними висновками Пенсійного фонду позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
За змістом ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчисляється територіальним органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року працював у ТОВ «Магнезіт», що підтверджується копією його трудової книжки.
З 01.01.2007 року по 31.01.2007 року позивач працював у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН», що підтверджується копією його трудової книжки та уточнюючою довідкою.
З 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 04.09.2008 року позивач працював у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ», що підтверджується копією його трудової книжки та уточнюючою довідкою.
З 01.01.2009 року по 31.01.2009 року позивач працював у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ», що підтверджується копією його трудової книжки та уточнюючою довідкою.
З 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року позивач працював у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка», що підтверджується копією його трудової книжки та уточнюючою довідкою, які наявні в матеріалах справи.
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що за всі вищеперелічені періоди позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата.
Таким чином, позивач працював у період з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка», та за цей період часу позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, що підтверджується матеріалами справи. Доказів зворотного відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Крім того, ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що саме Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язків підприємства по сплаті страхових внесків. Не зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» до страхового стажу позбавляє його права отримувати пенсію у повному обсязі, у зв`язку з чим розмір пенсії є значно меншим від того, який належить за законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом та право на їх отримання гарантовано законом.
Частиною 2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, в якому працює позивач, так як саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Сама по собі наявність заборгованості у платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не може обмежувати прав позивача (як працівника), а отже не може впливати на визначення його страхового стажу з урахуванням того, що з його заробітної плати страхові внески таким платником були фактично утриманні.
Суд зазначає, що відмова відповідача у зарахуванні періоду роботи позивача до його пільгового стажу, а також не здійснення йому перерахунку призначеної пенсії, з врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В силу ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Інших доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач до суду не надав.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається відповідач є необґрунтованими та не можуть порушувати законні права позивача на включення спірних періодів його роботи на зазначених підприємствах до складу пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій та зарахування ОСОБА_2 періодів роботи до пільгового стажу саме з 21.07.2016 року, тобто з часу призначення Пенсійним фондом позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, то суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог, оскільки позивач 01.09.2017 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою про зарахування спірних періодів до страхового стажу та про здійснення перерахунку пенсії. Спірне рішення Пенсійного фонду розглядалось та приймалось на підставі заяви позивача від 01.09.2017 року, у зв`язку з чим належним є призначення пенсії саме з 01.09.2017 року, тобто, з дати звернення позивача до Пенсійного фонду із відповідною заявою про зарахування спірних періодів стажу та про здійснення перерахунку пенсії.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_2 період роботи: з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» та відмови в перерахунку пенсії з урахуванням цього стажу з 01.09.2017 року, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_2 періоди роботи: 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу з 01.09.2017 року.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_2 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 528,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» та відмови в перерахунку пенсії з урахуванням цього стажу з 01.09.2017 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: 01.01.2004 року по 29.02.2004 року у ТОВ «Магнезіт»; з 01.01.2007 року по 31.01.2007 року у ТОВ «ТОПАЗ-ЧН»; з 01.09.2007 року по 30.09.2007 року та з 01.01.2008 року по 31.08.2008 року у ТОВ «СТРОЙУНИВЕРСАЛ»; з 01.01.2009 року по 31.01.2009 року у ТОВ «Торговий Дім ПМРЗ»; з 25.06.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.12.2012 року по 31.01.2013 року, з 01.04.2013 року по 29.04.2013 року у ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу з 01.09.2017 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 528,60 грн. (п`ятсот двадцять вісім грн. 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков