Справа № 404/2414/18
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2414/18
Номер провадження 2-а/404/450/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Руденко Романа Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Руденко Романа Сергійовича, яким просить визнати протиправними дії відповідача; скасувати постанову від 12.04.2018 року серії ВР №124649 у справі про адміністративне правопорушення та закрити відносно нього провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву мотивує тим, що на перехресті, де його було притягнуто до адміністративної відповідальності, для нього загорілося зелене світло. Рухався в потоці машин, перед ним їхав автомобіль, при здійсненні цим авто повороту жодних труднощів не виникало, тому він та машини, які їхали за ним, теж здійснили маневр, рух прямо. Маневр розпочав і закінчив на зелене світло світлофора, як передбачено ПДР, тобто передбачено, що для виключення перешкод транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків, Правила забороняють транспортним засобам, що під'їжджають до перехрестя і напрямок руху яких буде здійснюватися у бік затору, виїжджати на перехрестя навіть при включенні сигналу світлофора, що дозволяє рух. Якщо ж через перехрестя можливо рух таким чином, щоб транспортний засіб не зупинився на ньому (наприклад, затор виключає можливість руху в прямому напрямку, а поворот праворуч, ліворуч і розворот можна здійснити без перешкод), такий рух Правилами не заборонено. Вважає, здійснював безпечний маневр, рух прямо, в цьому напрямку затору не було, а отже ПДР н порушував. Проїзд перехрестя здійснив на дозволений зелений сигнал світлофора, оскільки вже на під'їзді до перехрестя (приблизно за 10-12 метрів) на світлофорі був зелений сигнал. На стоп лінію світлофора заїхав не на заборонений сигнал. Продовжив свій рух, закінчивши проїзд перехрестя та не скоївши аварійної ситуації. Крім того, має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, надав його інспектору, тільки пізніше. Інспектор в порушення норми ст. 283 КУпАП склав постанову про накладення адміністративного стягнення не в управлінні патрульної поліції, а на місці зупинки автомобіля. Вважає, що діяв правомірно, у його діях взагалі не було порушень вимог ПДР.

В судове засідання 29.10.2018 року представник позивача не з'явилась, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити повністю.

Відповідач- інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Руденко Р. С. в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, направив до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1, так як вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені у позові. Зазначив, що 12.04.2018 року при здійсненні патрулювання екіпажем ним та його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з НОМЕР_1 в м. Кропивницькому, на перехресті по вул. Вокзальна та вул. Габдрахманова, зупинився , що створило перешкоду для руху інших транспортних засобів, після чого розпочав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме поєднання червоного та жовтого сигналів світлофору (забороняючі сигнали), порушив п. п. 8.7.3 "є" Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова серія ВР №124649 від 12.04.2018 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Як доказ по справі додав відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 12.04.2018 року, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, повідомлялась належно, письмових пояснень не подали.

Дослідивши матеріали справи ( в тому числі оглянувши відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор) , суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, з наступного.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 12 квітня 2018 року о 10 год. 50 хв., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з НОМЕР_1 в м. Кропивницькому по вул. Вокзальній з перехрестям вул. Габдрахманова виїхав на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, на якому утворився затор, в результаті чого водій зупинився на перехресті, що створило перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушив п.п. 16.4 Правил дорожнього руху України, після чого розпочав рух на заборонений сигнал світлофора, а саме поєднання червоного та жовтого сигналів світлофору (забороняючі сигнали), чим порушив п. п. 8.7.3 "є" Правил дорожнього руху України, та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

По факту вчинення правопорушення 12 квітня 2018 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Руденко Р. С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 124649, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП , зокрема порушення п.п. 8.7.3 "є" Правил дорожнього руху України ( а. с. 5).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно п. 8.7.3 " є " Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення: поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Щодо посилання позивача на те, що інспектор в порушення норми ст. 283 КУпАП склав постанову про накладення адміністративного стягнення не в управлінні патрульної поліції, а на місці зупинки автомобіля, суд зазначає наступне. Відповідно п.1 p. III Інструкції №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП та статтею 133 Конституції України, відповідно до якої систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Суд зазначає, що інспектором, як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення, що відповідає вимогам чинного законодавства.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідач надає відеозапис з місця адміністративного правопорушення від 12.04.2018 року, що здійснювалось на нагрудний відео реєстратор, проте з відеозапису не вбачається самого факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення (порушення п. п. 8.7.3 "є" Правил дорожнього руху України), так як він містить лише відео-фіксацію вже після зупинки автомобіля позивача. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що у постанові про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення відповідачем, всупереч ст. 283 КУпАП, не вказано технічний засіб, яким був здійснений фото або відеозапис, на який і послався у відзиві відповідач.

Що стосується порушення позивачем п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, зафіксованого під час відеозапису, свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, за яке інспектором стягнення не накладалось (ст. 36 КУпАП) та не зазначено нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення (ч. 1 ст. 126 КУпАП), а відтак в цій частині не є предметом судового дослідження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі не було надано належних доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке виразилось у порушенні п. п. 8.7.3 "є" ПДР України, а відтак відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Разом з цим, з наданого відеозапису вбачається, що інспектором дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, зокрема, скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, як і передбачають приписи ст. 286 КАС України.

Щодо позовних вимог про визнання оскаржуваних дій відповідача щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 124649 від 12.04.2018 року протиправними, то суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають, в зв'язку з чим, в цій частині , слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України,суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Руденко Романа Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 12.04.2018 року серії ВР № 124649 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні вимоги про визнання оскаржуваних дій відповідача щодо винесення відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 124649 від 12.04.2018 року протиправними - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення , безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_2;

відповідач: інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Руденко Роман Сергійович, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 "б", м. Кропивницький, 25030;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: Юрія Бутусова, 22б, м. Кропивницький, 25030.

Повне судове рішення складено 29.10.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда