Справа № 826/25268/15
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2018 року № 826/25268/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг»

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» (далі – ТОВ «Віратрейдінг», позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі – ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення від 18 червня 2015 року №0.

Ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2015 року суддею Літвіновою А.В. відкрито провадження в адміністративній справі № 826/25268/15, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

17.03.2016 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017р. №5537 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та згідно з п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015р. №25), з метою пришвидшення розгляду справи, адміністративну справу №826/25268/15 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 року суддею Амельохіним В.В. справу № 826/25268/15 прийнято до свого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Віратрейдінг» правомірно сформовано валові витрати за жовтень 2013 року, а тому висновки ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС м. Києва викладені у акті перевірки № 72/26-55-22- 10/38345843 від 29.05.2015р. про порушення ТОВ «Віратрейдінг» податкового законодавства не відповідають дійсності, що свою чергу свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення №0 від 18.06.2015 року.

Зокрема, позивач звертає увагу, що висновки акті перевірки № 72/26-55-22- 10/38345843 від 29.05.2015р. зроблено лише на підставі Акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТДТП», а не на підставі наданих до перевірки належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операції з вказаним контрагентом та використання наданих послуг у своїй діяльності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що податкове повідомлення-рішення, прийнято за результатами перевірки, в повній мірі відображає факт порушення позивачем норм податкового законодавства.

21.01.2018 року на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В С Т А Н О В И В:

На підставі наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС м. Києва від 07.05.2015 року № 93, ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС м. Києва. згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» (код за ) з питань правильності обчислення податкових зобов'язань та податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ТДТП» (38813932) за жовтень 2013 року, за результатами якої складено Акт № 72/26-55-22-10/38345843 від 29.05.2015 року.

Висновками вказаного Акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Віратрейдінг» вимог пп. 14.1.27. пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.138.1 ст. 138, п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-Vl із змінами та доповненнями, що мало прояв у заниженні податку на прибуток за 2013 рік на суму 73 229, 00 грн.

ТОВ «Віратрейдінг» подано до податкового органу заперечення на Акт перевірки № 72/26-55-22-10/38345843 від 29.05.2015 року.

Листом від 17.05.2015 року № 5193/10/26-55-22-10 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, висновки Акту перевірки № 72/26-55-22-10/38345843 від 29.05.2015 року залишено без змін.

18.06.2016 року ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № 0, яким згідно з пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 та п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями за порушення вимог пп. 14.1.27. пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.138.1 ст. 138, п.п.139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-Vl із змінами та доповненнями ТОВ «Віратрейдінг» збільшено суму грошового зобов’язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 91 536, 00 грн., втому числі: 73 229, 00 грн. – за основним платежем, 18 37, 00 грн. – за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

За результатами оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням Головного управління ДФС у місті Києві від 25.08.2016 року № 13006/10/26-15-10-05-35 та рішенням Державної фіскальної служби України від 29.10.2016 року № 22921/6/99-99-10-01-04-25 податкове повідомлення-рішення № 0 від 18.06.2016 року залишено без змін, а відповідні скарги – без задоволення.

Незгода з вказаним податковим повідомленням-рішенням суб’єкта владних повноважень обумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що вказаний Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов’язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов’язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Між тим, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для обрахунку об’єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Тобто, зазначені операції визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Як встановлено статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону № 996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною третьою статті 6 Закону № 996-ХІV передбачено, що порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, із змінами та доповненнями (далі - П(С)БО 15).

Відповідно до пункту 5 П(С)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Крім того, за змістом частини першої статті 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною другою статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов'язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Таким чином, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Надаючи оцінку доводам контролюючого органу щодо порушення вимог чинного законодавства позивачем суд зазначає наступне.

Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що 02.09.2013 року між ТОВ «Запорізька механізована колона № 14» (Генпідрядник) та ТОВ «Віратрейдінг» (Субпідрядник) укладено Договір № 23 субпідряду на реконструкцію, за умовами якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов'язується відповідно до кошторисної документації та умов цього Договору виконати роботи з Реконструкції ПЛ 10 кВ ТП 952 - ТП 2323/5036 в м. Дніпропетровську, а Генпідрядник приймає та оплачує належним чином виконані роботи.

Об'єкт підрядних робіт: Реконструкція ПЛ 10 кВ ТП 952 - ТП 2323/5036 в м. Дніпропетровську (КЛ-10 кВ -0,935 км).

Адреса розташування об'єкта: м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області.

02.09.2013 року між вказаними вище сторонами також укладено Договір № 24 субпідряду на реконструкцію за умовами якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов'язується відповідно до кошторисної документації та умов цього Договору виконати роботи з Реконструкції ПЛ 10 кВ ТП 838 - ТП 984 в м. Дніпропетровську, а Генпідрядник приймає та оплачує належним чином виконані роботи.

Об'єкт підрядних робіт: Реконструкція ПЛ 10 кВ ТП 838 - ТП 984 в м. Дніпропетровську.

Адреса розташування об'єкта: м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області.

Згідно вказаних Договорів, Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Субпідряднику, визначені кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною Договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації у порядку, зазначеному у п. 53 Загальних умов.

Сторони при виконанні цих Договорів можуть використовувати «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», затверджені постановою КМУ від 01.08.2005р. № 668 із змінами, внесеними згідно з Постановами KM № 601 (601-2009-п) від 17.06.2009, № 1390 Г1390-2011-п) від 28.12.2011 (далі - Загальні умови), «Рекомендацій зі складання додатків до договору підряду в капітальному будівництві», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 13.01.2009 p. № 2 (надалі - Рекомендації).

Відповідно до Розділу 7 Договорів, Субпідрядник має право залучати до виконання робіт субпідрядників. Субпідрядники, що залучаються до виконання робіт, повинні відповідати таким вимогам:

- мати ліцензію (дозвіл) на виконання робіт, якщо така вимога передбачена нормативними документами;

- мати необхідні ресурси (матеріальні, технічні, фінансові), достатні для виконання робіт, тощо;

- мати досвід виконання аналогічних робіт.

Залучення субпідрядників здійснюється Субпідрядником за його вибором з погодження із Генпідрядником.

Погодження кандидатур субпідрядників здійснюється Генпідрядником на підставі отриманої ним письмової інформації від Субпідрядника, яка повинна бути надана Генпідряднику не менш ніж за 30 календарних днів до запланованого початку виконання таким субпідрядником робіт. Генпідрядник має право протягом 10 робочих днів після одержання пропозиції Субпідрядника відмовити у залученні запропонованого субпідрядника без обґрунтування або з обґрунтуванням (на розсуд Генпідрядника) причин такої відмови і рекомендувати іншу кандидатуру. Якщо Генпідрядник не зробить цього у визначений час, кандидатура субпідрядника вважається узгодженою.

Субпідрядник відповідає за результати роботи субпідрядників і виступає перед субпідрядниками - як Генпідрядник.

В частині, що не передбачена цим розділом, Сторони керуються відповідними положеннями Загальних умов.

У той же час, на виконання Договорів № 23 та № 24 субпідряду на реконструкцію від 02.09.2013 року, між ТОВ «Віратрейдінг» (Підрядник) та ТОВ «ТДТП» (Субпідрядник) укладено:

- Договір субпідряду № 13 від 26.09.2016 року, за умовами якого за умовами якого Підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе виконання робіт з Реконструкції ПЛ 10 кВ ТП 952 - ТП 2323/5036 в м. Дніпропетровську. Склад та об'єм робіт ,що доручається до виконання Субпідряднику визначенні кошторисною документацією, яка є невідємною частиною договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі виникнення змін до проектної документації;

- Договір субпідряду № 14 від 26.09.2016 року, за умовами якого Підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе виконання робіт з Реконструкції ПЛ 10 кВ ТП 838 -ТП 984 в м. Дніпропетровську. Склад та об'єм робіт ,що доручається до виконання Субпідряднику визначенні кошторисною документацією, яка є невідємною частиною договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі виникнення змін до проектної документації.

- Договір субпідряду № 15 від 26.09.2016 року, за умовами якого Підрядник доручає, а Субпідрядник приймає на себе виконання робіт з Реконструкції ПЛ 10 кВ ТП 838 -ТП 984 та Реконструкції ПЛ 10 кВ ТП 952 - ТП 2323/5036 в м. Дніпропетровську. Склад та об'єм робіт ,що доручається до виконання Субпідряднику визначенні кошторисною документацією, яка є невідємною частиною договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі виникнення змін до проектної документації;

Відповідно до вказаних Договорів субпідряду, (Розділ 5) Оплата здійснюється за фактом виконаних робіт на підставі підписаної довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), складеного на підставі Акту приймання виконаних робіт (форма КБ- 2в) згідно з календарним графіком робіт шляхом оформлення Підрядником на адресу Субпідрядника гарантованого платежу «з датою виконання у майбутньому».

Одночасно з пред'явленням Акту виконаних робіт. Субпідрядник зобов'язаний представити Підряднику Акт прийому-передачі вкладених (використаних) матеріалів або устаткування, Акт приймання-передачі про невикористані матеріали і зробити повернення залишків матеріалів (їх відходів), податкову накладну. Субпідрядник надає вищезгадані документи, оформлені відповідно до вимог пункту 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом МФУ 24.05.1995р. №88". Оплата виконаних і прийнятих Підрядником робіт здійснюється шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок, який вказаний в розділі «Адреси і реквізити сторін» цього Договору.

Розділом 7 передбачено, що Виконані роботи здаються Підряднику по Акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в). Увесь пакет документів виконується в ПК АВК-5 і надається відповідно до п. 2.6. цього договору.

На підтвердження факту виконання робіт по вказаних вище Договорах субпідряду, позивачем надано:

- по Договору № 13 копії: акту № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2013 року за формою КБ2 на загальну суму 197500,00 грн.; довідки за формою КБЗ за листопад на загальну суму 197500,00 грн.; рахунків-фактур, на підставі яких здійснювалася оплата та копії платіжних доручень: № 1 від 27.09.2013 року на суму 45000,00 грн.; № 2 від 01.10.2013 року на суму 3500,00 грн.; № 4 від 02.10.2013 року на суму 50000,00 грн.; № 5 від 02.10.2013 року на суму 49000,00 грн.; № 6 від 09.10.2013 року на суму 50000,00 грн., а також наданих ТОВ «ТДТП» податкових накладних № 913 від 27.09.2013 року на суму 45000,00 грн., № 4 від 01.10.2013 року на суму 3500,00 грн.; №47 від 02.10.2013 року на суму 49000,00 грн.; № 48 від 02.10.2013 року на суму 50000,00 грн.; № 259 від 09.10.2013 року на суму 5000,00 грн.;

- по Договору № 14 копії: акту № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2013 року за формою КБ2 на загальну суму 290000,00 грн., довідки за формою КБЗ за листопад на загальну суму 197500,00 грн.; рахунків-фактур, на підставі яких здійснювалася оплата та копії платіжного доручення № 1 від 11.10.2013 року на суму 290000,00грн., а також а також наданої ТОВ «ТДТП» податкової накладної № 338 від 11.10.2013 року на суму 290000,00 грн.;

- по Договору № 15 копії: акту № 1 приймання виконаних робіт за листопад 2013 року за формою КБ2 на загальну суму 3401,00 грн. та довідку за формою КБЗ за листопад на загальну суму 3401,00 грн., Акту № 1 за формою КБ2 на суму 16599,00 грн., довідку КБЗ за листопад на суму 16599,00 грн., рахунків-фактур, на підставі яких здійснювалася оплата та копії платіжного доручення № 8 від 17.10.2013 року на суму 20000,00 грн. а також наданої ТОВ «ТДТП» податкової накладної № 511 від 11.10.2013 року на суму 20000,00 грн.

У той же час, на виконання Договору № 23 субпідряду на реконструкцію від 02.09.2013р. ТОВ «Віратрейдінг» надано копію: акту №1 приймання виконаних робіт за листопад 2013р., довідки про вартість виконаних робіт за листопад 2013р. від 29.11.2013р. на суму 335,52455 тис. грн., акту приймання виконаних робіт за грудень 2013р., довідки про вартість виконаних робіт за грудень 2013р. від 31.12.2013р. на суму - 2,17993 тис. грн., податкових накладних № 1 від 24.09.2013 на суму 50 000,00 грн., №1 від 02.10.2013 р на суму 100 000,00 грн., №2 від 09.10.2013 на суму 50 00,00 грн., № 3 від 29.11.2013 р. на суму 135 524,56 грн., розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 1 від 31.12.2013 року на суму -2179,93 та фотозвіт.

На виконання Договору №24 субпідряду на реконструкцію від 02.09.2013р. ТОВ «Віратрейдінг» надано копії: акту №1 приймання виконаних робіт за листопад 2013р., довідку про вартість виконаних робіт за листопад 2013р. від 29.11.2013р. на суму 556,61023 тис. грн., податкових накладних №3 від 11.10.2013 на суму 300 000,00 грн., № 4 від 29.11.2013 року на суму 256610,23 грн., фотозвіт.

Як встановлено вище, позивачу збільшено грошове зобов’язання з податку на прибуток підприємств на суму 91 536, 00 грн. за результатами взаємовідносин його з ТОВ «ТДТП» (). Вказані висновки зроблено на підставі акту Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 31 січня 2014 року №20/20-11-22-01/38813932 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТДТП» (податковий номер 38813932) щодо документального підтвердження господарських відносин, із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період жовтень 2013», згідно висновків якого за податковою адресою підприємство не встановлено, стан платника « 28» - триває процедура припинення.

Також згідно податкової інформації, проведеним аналізом діяльності ТОВ «ТДТП» перевіряючими було встановлено, що підприємство у жовтні 2013 року мало фінансово-господарські відносини з ТОВ «Євромост- ЛС», ТОВ «ТК «Імпульс», ПП «Олта Інжкомплект», ТОВ «Альфа Проджект», ТОВ «Антарес ЮА», ТОВ «Укргеопроек», ТОВ «Вал Буд», які відносяться до категорії «транзитер».

Копії документів щодо перевезення, транспортування, зберігання продукції посадовими особами ТОВ «ТДТП» надано не було, номенклатура виданих та отриманих податкових накладних не є ідентичною.

На підставі вказаного вище, посадовими особами Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області зроблено висновок про те, що фінансово-господарська дальність ТОВ «ТДТП» - жовтень 2013 року не містить ознак реальності.

Втім, доводи відповідача про нереальність господарських операцій з посиланням на Акт про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача не заслуговують на увагу, оскільки такий акт лише констатує певні обставини, пов'язані з встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових (уповноважених) осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), та не можуть нівелювати право позивача на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту та формування витрат, виходячи з того, що вони не містять об'єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, а також аналізу первинних документів.

У той же час, суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Водночас наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв'язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту, зокрема, це: не пов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 07 вересня 2018 року по справі №826/18127/13-а (адміністративне провадження №К/9901/2546/18).

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, відповідно до ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

У статті 838 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до частини 1статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з частинами 4, 6 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

У ст. 854 ЦК України визначено: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до частини 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт здійснюється після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як встановлено судом, за умовами п. 7 Договорів субпідряду, здача і приймання виконаних робіт здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється шляхом складання акту форми КБ-2в.

Окрім також встановлено, що у позивач виконав обумовлені Договорами субпідряду на реконструкцію №№ 23, 24 від 02.09.2013 року та на виконання їх умов склав та передав на підписання замовнику акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3, які було підписано ТОВ «Запорізька механізована колона № 14» (Генпідрядник) без зауважень та скріплено печатками сторін.

У той же час, суд звертає увагу, що вказані документи (надані на виконання договорів субпідряду) містять всі необхідні реквізити, відповідають вимогам статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто є первинними документами у розумінні цього Закону.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання відповідача щодо нереальності виконання робіт за Договорами субпідряду на відсутність/ненадання документів щодо затвердженої проектної документації; документів, що підтверджують якість, безпеку тощо матеріалів, які були використані при проведенні будівельних робіт, а саме: паспорта якості, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікати, видані Міністерством охорони здоров'я України, довідки Держспоживстандарту України, сертифікати відповідності, документи про якість тощо; документів, які згідно договорів підряду до початку виконання робіт повинні бути надані Замовнику, а саме: своєчасно оформлені посвідчення на виконання відповідних робіт на робітників та ГІР (інженерио-технічі-шх робітники), які направляються підрядником: на виконання будівельних, електромонтажних та інших робіт на об'єктів.

Суд звертає увагу, що наявність вказаних документів передбачалося Договорами субпідряду на реконструкцію від 02.09.2013 року, укладених позивачем з ТОВ «Запорізька механізована колона № 14», виконання яких податковим органом під сумнів не ставиться.

Згідно позиції Верховного суду, викладеної неодноразово в постановах (від 07 вересня 2018 року по справі №826/18127/13-а, від 11 вересня 2018 року по справі №816/731/16, тощо) при вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору судом першої інстанції) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податкові зобов'язання, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15 грудня 2017 року), в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У той же час відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції після 15 грудня 2017 року) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Представником відповідача не надано під час розгляду справи інших доказів, за винятком посилання на Акт Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 31 січня 2014 року №20/20-11-22-01/38813932 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТДТП» (податковий номер 38813932) щодо документального підтвердження господарських відносин, із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період жовтень 2013», які б свідчили про нереальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «ТДТП».

При цьому, суд бере до уваги постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2014 року, залишену без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 16.04.2015 року по справі № 804/4384/14, відповідно до змісту якої ТОВ «ТДТП» не погоджуючись з Актом Дергачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 31 січня 2014 року №20/20-11-22-01/38813932 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТДТП» (податковий номер 38813932) щодо документального підтвердження господарських відносин, із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за період жовтень 2013» оскаржив його до суду, що в свою чергу спростовує висновок податкового органу про перебування вказаного товариства в стані припинення.

На підставі вищезазначеного суд дійшов до висновку, що викладені податковим органом обставини щодо порушення ТОВ «Віратрейдінг» вимог Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ є безпідставними та спростовуються зібраними по справі доказами.

А тому податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2015 року №0 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» (, 01103, м. Київ, бул. Д. Народів, 18/7) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 18 червня 2015 року №0.

3 Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (, 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віратрейдінг» (, 01103, м. Київ, бул. Д. Народів, 18/7) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя

В.В. Амельохін