Справа № 523/4686/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

Київ

справа №523/4686/16-а

адміністративне провадження №К/9901/30584/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №523/4686/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року, постановлену суддею Федусик А.Г.,

в с т а н о в и в :

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду в Суворовському районі м. Одеси щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 10.11.2015 за №10-11/15. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначені (перерахунку) пенсії №21 від 18.02.2016. Зобов'язано відповідача обчислити позивачу пенсію на підставі довідки про заробітну плату від 10.11.2015 №10-11/15. Зобов'язано здійснити перерахунок та виплату державної пенсії з урахуванням виплачених сум, починаючи з 17.12.2015.

Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі не погоджуючись із вказаним судовим рішенням оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2017 року в порядку ч.4 ст.189 КАС України апеляційну скаргу залишено без руху із наданням 30-ти денного строку для подання доказів на підтвердження обставин щодо наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що особою, яка подала апеляційну скаргу, не зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року, а справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

У поданих запереченнях позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без змін.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанції - без змін, з огляду на таке.

Згідно з ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як встановлено, копію постанови суду першої інстанції УПФУ було отримано 30 травня 2016 року та 9 червня 2016 року відповідачем була подана апеляційна скарга, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року була повернута заявнику з підстав не усунення її недоліків.

Повторно апеляційну скаргу відповідачем подано 17 березня 2017 року.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 22 березня 2017 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року, а апеляційну скаргу залишено без руху та надано 30-денний строк з моменту отримання копії ухвали для подання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин такого пропуску.

На виконання вимог зазначеної ухвали Суворовським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі подано заяву, в якій Управління в якості поважності причин пропуску строку посилається на відсутність коштів для сплати судового збору у 2016 році.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції), судовий збір справляється, зокрема, за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами у розмірі - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Суд звертає увагу, що відсутність коштів у державного органу не є достатньою та беззаперечною підставою для поновлення строків звернення до суду, оскільки строки на апеляційне оскарження автоматично не можуть бути поновленими.

Частиною першою статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Єдиним обґрунтуванням причин пропущення строку є відсутність коштів на сплату судового збору. Проте, відсутність коштів на сплату судового збору не є поважною причиною для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 2854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що з 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VII, яким, окрім іншого, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» доповнено п. 18, відповідно до якого Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, а тому від скористався своїм правом на повторну подачі апеляційної скарги у березні 2017 року, оскільки повторна апеляційна скарга подана після спливу значного проміжку часу після її повернення у липні 2016 року.

Отже, Суд не знаходить підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні апеляційним судом рішення, а тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі №523/4686/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду