Справа № 826/13914/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 жовтня 2018 року № 826/13914/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання: Шаповалової К.В.,

представників позивача: Козленко М.С., Щербини А.І., Кривомаз Ю.В.,

та представника відповідача: Голінея І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства "Ейвон Косметікс Юкрейн"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби,

третя особа: Бориспільське відділення Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Ейвон Косметікс Юкрейн» (далі - позивач, ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офісу ВПП ДФС) третя особа: Державна податкова інспекція у Бориспільському районі Головного управління Державної фіскальної служби, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 47753418,00 грн на підставі заяви ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» від 28.12.2015 за №6642 та листа від 29.03.2016 за №1166;

- зобов'язати відповідача подати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 47753418,00 грн на поточний рахунок ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» (, місцезнаходження: 08325, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Харківське шосе, будинок 5; р/р: 0007 в ПАТ «СІТІБАНК», МФО 300584) в Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області.

Крім того, позивач просить присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати у вигляді судового збору в розмірі 2756,00 грн та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача здійснені позивачем судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу, документальне підтвердження розміру яких буде надано позивачем на відповідну вимогу суд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2016 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

15.02.2017 року позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в зв'язку із тим, що на виконання отриманого від Офісу ВПП ДФС висновку, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві 06.02.2017 перерахувало частину надмірної сплати в розмірі 26000000,00 грн. Таким чином, з урахуванням внесених позивачем уточнень, останній просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 21753418,00 грн на підставі заяви ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» від 28.12.2015 за №6642 та листа від 29.03.2016 за №1166;

- зобов'язати відповідача подати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 21753418,00 грн на поточний рахунок ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» (, місцезнаходження: 08325, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Харківське шосе, будинок 5; р/р: 0007 в ПАТ «СІТІБАНК», МФО 300584) в Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами, в яких, на підставі положень статті 43 Податкового кодексу України, просив зарахувати наявну переплату з податку на прибуток на рахунок у банку. Проте відповідачем, всупереч вимог Податкового кодексу України не було підготовлено та подано до розпорядника бюджетних коштів відповідний висновок про повернення надміру сплачених сум з податку на прибуток.

У свої додаткових поясненнях до позовної заяви позивач визначає роздруківку витягу із інтегрованої картки платника (далі - ІКП) неприйнятним та неналежним доказом, оскільки облік в ІКП ведеться на підставі документів, тому, на думку позивача, носіями доказової інформації щодо наявності переплати є саме податкова звітність, платіжні доручення.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію тим, що з метою підтвердження реальності факту наявності переплати у платника податків та відсутності податкового боргу, слід провести звірку стану розрахунків платника податків з бюджету по податках за звітний період. Зазначену перевірку необхідно підтвердити актом, який видається платнику податків за його письмовою заявою (існує така можливість відповідно до Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765). Позивачем не було проведено звірку стану розрахунку по податку на прибуток з відповідачем. Крім того, відповідач звернув увагу на те, що при зверненні позивача із заявами щодо повернення надмірно сплачених податкових зобов'язань з податку на прибуток, відповідач жодною відповіддю не відмовив позивачеві в поверненні коштів.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 10.10.2017 року №5609 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 року визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/13914/16 та вказану справу 19.10.2017 року передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2017 року прийнято до провадження адміністративну справу №826/13914/16, зобов'язано учасників процесу подати до канцелярії суду всі наявні документи та пояснення, які, на їх думку, мають значення для розгляду даної справи, крім тих, що вже наявні в матеріалах справи, а також призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

При цьому, 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до пункту 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні 20.12.2017 року суд протокольною ухвалою здійснив заміну первісної третьої особи на належного правонаступника - Бориспільське відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2018 року повідомлено Бориспільське відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області про відкладення судового засідання в адміністративній справі №826/13914/16 та запропоновано третій особі надати письмові пояснення по суті позовних вимог.

В своїх додаткових поясненнях, поданих до суду 22.01.2018 року відповідач повідомив суд, що станом на 31.12.2015 року та 31.12.2016 року у позивача обліковувалась переплата з податку на прибуток у сумі 26159561,50 грн, що підтверджується даними, які містяться в ІС «Податковий блок». 14.04.2016 року Офісом ВПП ДФС направлено лист №8165/10/28-10-42-2-11, яким зазначено, що в ІКП переплата в розмірі 47753418,00 грн (заявлена до повернення) не обліковується. За результатом аналізу баз даних наявна інша сума переплати з податку на прибуток. 25.07.2016 року позивач звернувся із заявою №2731 про повернення 26000000 грн. 03.02.2017 відповідач склав висновок про повернення надмірної сплати податку на прибуток у сумі 26000000,00 грн та подав до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві. 06.02.2017 року Головне управління Державної казначейської служби України у м Києві перерахували па розрахунковий рахунок позивача надмірну сплату у розмір 26000000,00 грн. Тобто, станом на 06.02.2017 року та 31.12.2017 року у позивача сума надміру сплачених коштів з податку на прибуток підприємств становить 159561,50 грн., що підтверджується даними, які містяться в ІС «Податковий блок».

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надані витяг з інтегрованої картки платника з податку на прибуток підприємства за 2013-2018 роки.

За результатами дослідження даних отриманих від відповідача карток виникла необхідність витребування у третьої особи - Бориспільського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області додаткової інформації з метою вирішення питання щодо обґрунтованості вимог позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2018 року витребувано у Бориспільського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області інформацію щодо зарахування коштів до бюджету, перерахованих платником (зарахована сума, дати зарахування, напрямок зарахування/перенесення сплачених сум та інших даних щодо руху цих коштів) відповідно до платіжних доручень: №48926 від 17.01.2013 на суму 3 739 276,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж податку на прибуток за січень 2013»; №49187 від 20.02.2013 на суму 3 739 276,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж податку на прибуток за лютий 2013»; №49404 від 21.03.2013 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж податку на прибуток за березень»; №49611 від 18.04.2013 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж податку на прибуток 04/13»; №49860 від 22.05.2013 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж податку на прибуток 05/13»; №50274 від 05.07.2013 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж податку на прибуток за 07/2013»; №50584 від 16.08.2013 на суму 2 000 000,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток 08/2013»; №50597 від 22.08.2013 на суму 2 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток 08/2013»; №50837 від 20.09.2013 на суму 1 100 000,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток 09/2013»; №50859 від 24.09.2013 на суму 2 993 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток 09/2013»; №51110 від 24.10.2013 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток 10/2013»; №51371 від 28.11.2013 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток за листопад»; №5934 від 24.12.2013 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток за 12/2013»; №49115 від 12.02.2013 на суму 3 739 276,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж податку на прибуток у 2/2013»; №49202 від 22.02.2013 на суму 3 860 724,00 грн з призначенням платежу - «доплата податку на прибуток (при виплаті дивідендів)»; №49252 від 27.02.2013 на суму 6 270 000,00 грн з призначенням платежу - «авансовий внесок податку на прибуток (При виплаті дивідендів)»; №49296 від 05.03.2013 на суму 6 270 000,00 грн з призначенням платежу - «авансовий внесок податку на прибуток (При виплаті дивідендів)»; №49353 від 14.03.2013 на суму 1 520 000,00 грн з призначенням платежу - «авансовий внесок податку на прибуток (при виплаті дивідендів)»; №5935 від 29.01.2014 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток за 01/2014»; №5936 від 20.02.2014 на суму 4 093 162,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток за 02/2014»; №1069 від 27.03.2014 на суму 2 709 038,00 грн з призначенням платежу - «Авансовий платіж з податку на прибуток за 03/2014». Витребувано у Бориспільського відділення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області інформацію щодо сум податку на прибуток, повернутих з бюджету платнику - Дочірньому підприємству «Ейвон Косметікс Юкрейн» (повернута сума, дати таких повернень і підстави, реквізити подання контролюючого органу щодо повернення коштів тощо) у період з 2013 року по день переведення платника на облік до Офісу великих платників податків ДФС.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позивачем вимог з урахуванням внесених уточнень в частині суми, що підлягає відшкодуванню на користь позивача з державного бюджету. Крім того, представники просили суд відшкодувати витрати на правову допомогу.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і заперечив проти його задоволення. Щодо витрат на правову допомогу, представник відповідача наголошував на надмірно завищеній сумі таких витрат представниками позивача.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши думку представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Рішенням голови ДФС України №26220/6/99-99-20-04-02-15-ВПП від 08.12.2015 року, ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» змінено основне місце обліку великого платника податків (Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області) шляхом переведення його на облік до Міжрегіонального головного управління ДФС - ЦО з обслуговування великих платників податків (т.1 а.с.42).

28.12.2015 року позивач звернувся до Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області із заявою (вих.№6642) про повернення сум надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 47753418,00 грн на поточний рахунок в установі банку (т.1 а.с.43-48).

11.01.2016 року Бориспільською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області повідомлено позивача про те, що з 01.01.2016 року ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» зареєстроване як платник податків за неосновним місцем обліку, інтегровані картки платника з податку на прибуток передано до МГУ ДФС Центрального офісу з ОВП (т.1 а.с.49).

29.03.2016 року листом вих.№1166 (т.1 а.с.51-52) позивач звернувся до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (отримано 04.04.2016 року; т.1 а.с.53), яким повідомив, що згоден порушувати питання перевищення законодавчо встановленого строку виконання заяви в разі, якщо Міжрегіональним головним управлінням - Центральним офісом з обслуговування великих платників буде надано висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань за заявою №6642 від 28.12.2015 року не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня отримання цього Листа і оригіналом заяви №6642 від 28.12.2015 року.

14.04.2016 року Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників листом за №8165/10/28-10-42-2-11 (т.1 а.с.54-55) повідомило позивача, що за результатами аналізу наявних баз даних в центральному офісів ІКПП ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» обліковується перегата з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 29159561, 50 грн, а заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 47753418,00 грн за даними ІКПП не обліковується. Окремо, даним листом позивачу запропоновано провести звіряння розрахунків з бюджетом з вищевказаного податку.

22.04.2016 року позивач звернувся до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників із заявою №1472 (т.1 а.с.56-58) щодо повернення частини суми переплати у розмірі 29000000,00 грн.

Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників 12.05.2016 року надана відповідь за №13300/10/28-10-42-2-11 (т.1 а.с.59-60) щодо розгляду заяви позивача від 22.04.2016 року №1472 та повідомлено, що виконання вказаної заяви не є можливим, оскільки сума переплати є меншою ніж заявлена - 26159561,50 грн і запропоновано позивачу розглянути питання щодо можливості зарахування зазначених сум переплат в рахунок майбутніх платежів по результатам декларування в наступних звітних податкових періодах.

Позивач з метою отримання підтвердженої контролюючим органом суми переплати, подав до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників заяву від 25.07.2016 року №2731 (т.1 а.с.61-63) про повернення частини наявної переплати з податку на прибуток у розмірі 26000000,00 грн, наголошуючи на тому, що дана заява подана з метою пришвидшення процесу повернення надміру сплачених грошових зобов'язань в певній частині і не означає відмови від іншої частини наявних у позивача надміру сплачених грошових зобов'язань.

Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центральний офіс з обслуговування з обслуговування великих платників На виконання наказу Державної фіскальної служби України від 26.04.2016 року №377 «Про реорганізацію територіальних органів ДФС з обслуговування великих платників» з метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 року №247 «Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби» (далі - постанова №247), керуючись пунктом 7 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року №236, та Порядком здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074, - перейменовано в Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

08.08.2016 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надав відповідь №25/10/28-10-42-2-11 (т.1 а.с.64-65), якою запропонував позивачеві розглянути питання щодо можливості повернення зазначених сум переплат рівними частинами.

На час звернення позивача із позовною заявою, повернення частини наявної переплати з податку на прибуток у розмірі 26000000,00 грн здійснено не було.

Крім того, відповідач у своїх запереченнях стверджує, що станом на 01.01.2016 року у позивача обліковувалась переплата з податку на прибуток у сумі 26159561,50 грн.

Проте, 06.02.2017 року на виконання отриманого від Офісу ВПП ДФС висновку Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві перерахувало на рахунок позивача частину надмірної сплати податку на прибуток в розмірі 26000000,00 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду 15.02.2017 року із заявою про зменшення розміру позовних вимог до суми 21753418,00 грн.

За твердженням контролюючого органу, після часткової сплати надмірної сплати податку на прибуток в розмірі 26000000,00 грн, залишок такої переплати становить 159561,50 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги наступне.

Протягом 2013 року на виконання п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України позивач сплачував щомісячні авансові внески, визначені на підставі декларацій за 2012 рік (авансові внески за січень та лютий 2013 року - на підставі декларації за три квартали 2012 року, авансові внески з березня по грудень 2013 року - на підставі річної декларації за 2012 рік) (декларації за 2012 - 2015 роки і квитанції про їх прийняття - т.1 а.с.150-252, т.2 а.с.2-135).

Відповідно до показників декларації позивача за 2013 рік, позивачем було самостійно нараховано (узгоджено) податкові зобов'язання за 2013 рік у розмірі 32508459,00 грн (значення рядка 11 декларації за 2013 рік) (т.2 а.с.2-5).

Протягом 2013 року позивачем було сплачено 48410172,00 грн щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств (рядок 13.7 ЗП декларації за 2013 рік), що підтверджується матеріалами справи.

Також, позивач окрім сплати власне щомісячних авансових внесків відповідно до п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, позивач сплачував авансові внески при виплаті дивідендів. Такі авансові внески зменшують суму нарахованого за результатами звітного періоду податку на прибуток підприємств за правилами, які були встановлені у п.п.153.3.4 п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України у редакції, яка діяла до 2015 року.

Наведена норма статті 153 Податкового кодексу України у вказаній редакції передбачала, що у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Позивачем протягом 2013 року було сплачено 21660000,00 грн у вигляді авансових внесків при виплаті дивідендів (рядок 13.5.1 додатка ЗП декларації за 2013 рік).

Отже, протягом 2013 року позивачем сплачено на 37561713,00 грн більше ніж узгоджено (нараховано) податку за 2013 рік. Різниця (37561713,00 грн).

Протягом 2014 року на виконання п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України позивач сплачував щомісячні авансові внески, визначені на підставі декларації за 2012 рік (авансові внески за січень та лютий 2014 року) та на підставі декларації за 2013 рік (авансовий внесок за березень 2014 року).

У такий спосіб протягом січня-березня 2014 року позивачем було сплачено 10895362,00 грн щомісячних авансових внесків з податку на прибуток підприємств (рядок 13 ЗП декларації за 2014 рік, т.2 а.с.23-26).

Надалі, у зв'язку з переходом позивача в 1 кварталі 2014 року на щоквартальне подання звітності та сплату податку на прибуток на підставі декларації, авансові внески з податку на прибуток в квітні-грудні 2014 року позивачем не сплачувались.

Отже, у 2014 році позивачем сплачено 10895362,00 грн авансових внесків, в той час як за 2014 рік позивач поніс збитки і значення податку на прибуток було від'ємним. Так, сума сплачених авансових внесків (10895362,00 грн) відповідає визначенню надмірної сплати грошових зобов'язань, що наведене в п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а саме, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Разом з тим, частину суми переплати з податку на прибуток, сформовану за результатами 2014 року, позивач використав в рахунок погашення податкових зобов'язань за податковими повідомленнями-рішеннями Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 10.09.2014 року №, №, №, а також за від 09.09.2014 року №, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, залишок переплати, сформованої за результатами декларування 2014 року після погашення грошових зобов'язань, склав 10191705,00 грн. Сукупно за результатами декларування 2013-2014 років розмір надмірної сплати податку на прибуток позивача склав 47753418,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2017 року на виконання отриманого від Офісу ВПП ДФС висновку Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві перерахувало на рахунок позивача частину надмірної сплати податку на прибуток в розмірі 26000000,00 грн.

Позивач у своїх поясненнях стверджує, що станом на час розгляду справи сума неповернутої відповідачем надміру сплачених грошових зобов'язань становить у розмірі 21753418,00 грн.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року №765 був затверджений Порядок ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів (який був чинним до 10.06.2016), положеннями якого визначено, що: з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником (пункту 1 розділу ІІ); Форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою (пункт 11 розділу ІІ).

Нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов'язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов'язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням). Зобов'язання, штрафні санкції, пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником у звітності, відображаються територіальним органом Міндоходів в інтегрованій картці платника (пункт 1, 2 розділу ІІІ).

У разі наявності у платника податкового боргу за податками, зборами територіальні органи Міндоходів зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник, в рахунок погашення боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником. У такому самому порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника відповідно до статті 95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом (пункт 1 розділу V).

З 10.06.2016 року набув чинності Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422, положеннями якого визначено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи (пункти 3-5 розділу І).

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов'язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем впровадження нових операцій та/або показників (пункт 1 розділу ІІ).

У розділі VII Порядку визначений механізм перенесення до ІКП результатів адміністративного та/або судового оскарження рішень органів ДФС та методи контролю достовірності відповідних показників, положеннями якого передбачено, що інформація, внесена та збережена відповідальним юристом в інформаційній системі, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, щодня автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов'язань платника податків.

Відповідно до даних звітної податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік, позивачем задекларована сума переплати в розмірі 37561713,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Однак, як стверджує позивач та вбачається із даних ІКП за кодом класифікації бюджету 110023300 (авансові внески з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів) контролюючим органом було внесено до ІКП дані, відмінні від зазначених позивачем у декларації з податку на прибуток за 2013 рік (із зазначенням «Зменшено платником самостійно податкова декларація з податку на прибуток підприємства (річна) - 15901713».

Тобто, контролюючий орган неправомірно вніс до ІКП позивача за результатами річного декларування дані щодо переплати не на підставі рядка 14 декларації «-37561713», а «-15901713», що на 21 660 000 грн. менше показника, зазначеного в податковій декларації.

Таким чином, контролюючий орган протиправно вніс до власної системи внутрішнього обліку суму переплати, меншу, ніж була задекларована позивачем.

В той же час, дані ІКП мають відповідати даним декларації, а отже не можуть від них відрізнятись, за винятком випадків встановлення контролюючим органом порушень у такій декларації.

Зарахування сум за платіжними дорученнями №49115 від 12.02.2013 року, №49202 від 22.02.2013 року, № 49252 від 27.02.2013 року, №49296 від 05.03.2013 року, №49353 від 14.03.2013 року на загальну суму 21660000,00 грн підтверджується даними ІКП.

Однак, 11.03.2014 року всі ці платежі було вилучено із ІКП в ручному режимі шляхом проведення операцій із зменшення на вказану суму переплати позивача, проте, фактично жодних операцій по зменшенню переплати не було.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 млн. грн) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік.

Разом з цим абзацами п'ятим та шостим п.57.1 ст.57 цього Кодексу визначено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 млн. грн.) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік.

Разом з цим абзацами п'ятим та шостим п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України визначено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до п.153.3 ст.153 Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Таким чином, сума авансового внеску з податку на прибуток при виплаті дивідендів у звітному періоді зараховується у зменшення сум нарахованого податкового зобов'язання з податку на прибуток (з урахуванням зарахованого авансового внеску відповідно до ст.57 Податкового кодексу України) у декларації за підсумками звітного періоду з перенесенням суми перевищення до складу наступних податкових періодів.

При цьому сума не врахованого у зменшення нарахованої суми податкових зобов'язань з податку на прибуток залишку авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у звітному періоді не формує надміру сплачену суму податку у звітному періоді згідно з п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 та п.п.153.3.4 п.153.3 ст.153 Податкового кодексу України, а акумулюється у декларації звітного періоду та переноситься на зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток наступних податкових періодів.

Відносини щодо повернення помилково та надміру сплачених платежів урегульовані положеннями Податкового кодексу України, Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу, як передоплата і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України №618 від 20.07.2007 року (надалі Порядок №618) та Порядку повернення коштів, помилково та/або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року зареєстрованого і Міністерстві юстиції України №1650/24182 від 25.09.2013 року (надалі Порядок №787).

Так, згідно до положень п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п.п.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового Кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено положеннями ст.43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та ст.301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Отже, законодавець акцентує увагу, що однією з необхідних умов для проведення процедури надміру сплачених коштів є факт відсутності за таким платником податків податкового боргу.

Представником відповідача не надано до суду жодних доказів на підтвердження наявності за позивачем боргових зобов'язань.

Згідно п.43.3 та п.43.4 ст.43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Як визначено п.43.6 ст.43 Податкового кодексу України, повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, в який такі кошти були зараховані.

На думку суду, позивачем усі умови повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств дотримано. Позивач не має податкового боргу, у позивача є надмірна сплата з податку на прибуток підприємств, що було доведено судом вище. Позивач у межах встановленого строку звернувся із заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань, яка за змістом відповідає вимогам ст.43 Податкового кодексу України.

Таким чином, приймаючи до уваги подану позивачем податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 роки, яка відображає узгоджену з контролюючим органом грошові (податкові) зобов'язання, а в інтегрованій картці платника з податку на прибуток підприємств не фігурує наявна переплата, оскільки відповідач вважав, що вона сформована за рахунок авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а відтак дії контролюючого органу з приводу не відображення в інтегрованій картці платника надмірно сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 21660000,00 грн є правомірним та відповідно до п.п.57.1.2 п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України поверненню не підлягає, оскільки сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 року (справа № 826/7660/16) і у постанові Верховного Суду України від 27.11.2017 року (справа №818/332/17).

Так п.5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У відповідності до п. 1 розділу III Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

На підставі положень п.п.3-5 розділу III Порядку №618, відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України №611/147 від 20.07.2007 року, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України №611/147 від 20.07.2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1095/14362 від 25.09.2007 року (далі - Реєстр висновків про повернення), Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви (п. 7 розділу III Порядку 618).

Судом встановлено, що всупереч вищезазначеним нормам права, контролюючий орган у встановлений строк висновок про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємства подано лише в частині, що вказує на противність таких дій, які порушують права та законні інтереси позивача.

Тобто, після часткової сплати надмірної сплати податку на прибуток в розмірі 26000000,00 грн, залишок такої переплати становить 159561,50 грн.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог з позивача належить стягнути суму судового збору, що підлягає сплаті, пропорційно до задоволеної частини вимог та з урахуванням сплаченої частини суми судового збору.

У відповідності до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Стосовно вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В підтвердження заявленої вимоги і на обґрунтування розміру понесених витрат, представниками позивача надані: копія договору про надання консультативних послуг №11.12-2014 від 11.12.2014 року (т.III а.с.171-181); копія додаткової угоди №3 від 03.10.2016 року до договору про надання консультативних послуг №11.12-2014 від 11.12.2014 року (т.III а.с.182-183); копія додаткової угоди №6 від 24.01.2017 року до договору про надання консультативних послуг №11.12-2014 від 11.12.2014 року (т.III а.с.184-185); рахунки-фактури (т.III а.с.186-189, т.IV а.с.117, 145250); банківські виписки щодо перерахування коштів (т.III а.с.190-196, т.IV а.с.119-120, 147-148); витяги із специфікацій (т.III а.с.197, т.IV а.с.121,); розшифровки до витягів із специфікацій (т.IV а.с.142-143, 144, 149, 152); акти прийомки - передачі послуг (т.IV а.с.118, 146, 151).

За умовами договору про надання консультативних послуг №11.12-2014 від 11.12.2014 року:

- Виконавець (Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТС КОНСАЛТИНГ») надає Замовнику (Subsidiary Company «Avon Cosmetics Ukraine»), юридичні послуги та консультаційні послуги з юридичних, податкових і загальногосподарських питань, пов'язаних із діяльністю Замовника (п.1.1);

- Послуги, зазначені в п.1.1., надаються за конкретними запитами уповноважених Замовника(…). Послуги можуть надаватися як в усній, так і в домовленості між Сторонами в кожному домовленості між Сторонами в кожному конкретному випадку. Конкретний обсяг послуг погоджується Сторонами в кожному конкретному випадку (п.1.2);

- Консультаційні послуги в рамках цього Договору надаються на умовах оплати, передбачених у ст.3 цього Договору (п.3.1);

- Замовник оплачує послуги Виконавця, оформлені відповідно до п.3.3 або, альтернативно, до п.3.6 цього Договору, за фактом їх надання, якщо Сторони не домовляться по окремим роботам про часткову або повну попередню оплату (п.3.2);

- Оплати наданих послуг Виконавець надає Замовнику рахунок-фактуру і Акт приймання-передачі. До направлення вищезазначених документів звичайно Виконавець надсилає Замовнику детальну Специфікацію, як описано у п.3.7, в якій звичайно зазначається: власне надані послуги (опис послуг); спеціалісти Виконавця, які надавали послуги; кількість відпрацьованих ними годин; вартість наданих послуг, розрахованих на основі індивідуальних погодинних ставок задіяних спеціалістів Виконавця (п.3.3);

- Дія цілей визначення суми до сплати за надані послуги Сторони мають право за взаємною згодою коригувати вартість послуг, зазначену в специфікації, до підписання Акту приймання-передачі обома Сторонами (таке коригування здійснюється з урахуванням часу, витраченого на вивчення нормативних матеріалів, набутого раніше на подібних проектах досвіду, розроблених раніше проектів документів і інших подібних чинників) (п.3.5);

- У випадках, коли можна точно визначити обсяг робіт, Сторони можуть встановлювати фіксовану суму оплати послуг Виконавця; у таких випадках (а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена з Замовником) Виконавець не подає докладну специфікацію як зазначено в п.3.3 відповідно, а направляє Замовнику тільки Акт приймання-передачі (з описом наданих послуг і узгодженою сумою) і Рахунок-фактуру (п.3.6);

- Для узгодження суми для виставлення, до відправки Замовнику Рахунка-фактури та Акта приймання-передачі, Виконавець звичайно надсилає вповноваженій особі Виконавця на розгляд та затвердження Специфікацію наданих послуг. (…). Рахунок-фактура та Акт приймання-передачі надсилається Замовнику після отримання підтвердження Специфікації в усній або письмовій формі (п.3.7);

- Сторони залишають за собою право з урахуванням конкретних обставин погоджувати інший порядок виконання й оплати консультаційних послуг (п. 3.9).

Додатковими угодами №3 від 03.10.2016 року та №6 від 24.01.2017 року вносились зміни до п.3.4 договору про надання консультативних послуг №11.12-2014 від 11.12.2014 року щодо погодинних ставок спеціалістів Виконавця.

Отже, аналіз наведених положень договору, укладеного позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТС КОНСАЛТИНГ» вказує на те, що за його умовами визначення і проведення оплати наданих Виконавцем консультаційних послуг здійснюється з урахуванням Актів приймання-передачі та рахунків фактур, до направлення яких звичайно Замовнику надсилається детальна Специфікація.

При цьому, до матеріалів справи представниками позивача додано тільки три Акта прийомки-передачі:

- складений 21.12.2017 року б/н (т.IV а.с.118) на загальну суму наданих послуг 33 357,50 грн + ПДВ 6 671,50 грн. Всього на суму 40 029,00 грн з посиланням на рахунок-фактуру №474 від 21.12.2017 року (т. IV а.с.117);

- складений 22.02.2018 року б/н (т.IV а.с.146) на загальну суму наданих послуг 15 150,00 грн + ПДВ 3 030,00 грн. Всього на суму 18 180,00 грн з посиланням на рахунок-фактуру №62 від 22.02.2018 року (т. IV а.с.145);

- складений 27.04.2018 року б/н (т.IV а.с.251) на загальну суму наданих послуг 15 142,00 грн + ПДВ 3 028,40 грн. Всього на суму 18 170,40 грн з посиланням на рахунок-фактуру №161 від 27.04.2018 року (т. IV а.с.250);

При цьому, надані Акти прийомки-передачі, хоч і містять опис робіт (наданих послуг), не вказує на здійснені Виконавцем витрати, необхідні для надання правничої допомоги (час, кошти, тощо), а лише визначає загальну суму, на яку надані послуги.

В якості доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем (Замовником), його представниками надано витяги із специфікацій та розшифровки до витягів із специфікацій, і, навіть зважаючи на наявність в цих документах інформації щодо задіяних спеціалістів, витрачений час (у годинах), погодинної ставки та розмір винагороди (у гривнах), жоден з цих документів не відповідає сумам, що наведені в Актах прийомки-передачі, складених на виконання умов договору про надання консультативних послуг №11.12-2014 від 11.12.2014 року, що виключає можливість їх визначення у якості доказу щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною в розумінні статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, як вбачається з вказаних витягів і розшифровок, до наданих Замовнику послуг Виконавцем - ТОВ «ВСТ Консалтинг» в тому числі включено: підготовка копії позовної заяви з додатками для третьої особи по справі та направлення поштою третій особі 26-31. січня 2017 р. на суму 2 214,00 грн (т.III а.с.197, т.IV а.с.143); візит на пошту для відправки копій заперечень на клопотання Відповідача та клопотання про долучення документів щодо судових витрат сторонам на суму 300,00 грн (т.IV а.с.149); візит до суду для подання заперечень на клопотання Відповідача, клопотання про долучення документів щодо судових витрат сторонам на суму 720,00 грн (т.IV а.с.149) . Вказані дії, визначаються ТОВ «ВСТ Консалтинг» в якості послуг, витрати на які мають бути відшкодовані позивачу у складі витрат на правову допомогу. Однак, зважаючи на зміст і характер вчинених дій, останні не можуть бути визнані такими, що відносяться до юридичних і консультаційних послуг в рамках договору про надання консультативних послуг №11.12-2014 від 11.12.2014 року.

До того ж, витяги до специфікацій і роз шифровка до таких витягів містить суперечливі дані.

Так, витяг зі специфікації (т.III а.с.197) містить вказівку на надану послугу юристом Ю.Пановою щодо розрахунку суми судового збору 6-30.05.2016 року із зазначенням витраченого часу (в годинах) - 6,10 та розмір винагороди за таку послугу - 6 832,00 грн відповідно. При цьому, розшифровка до витягу із специфікації (т.IV а.с.142-143) містить інші дані: юристи Ю.Панова та А.Денисенко щодо розрахунку суми судового збору 6-30.05.2016 року, витрачений час (в годинах) - 0,40 та 0,20 відповідно та розмір винагороди за таку послугу - 448,00 грн і 224,00 грн відповідно.

Аналогічні невідповідності у визначені кількості витрат (час, кошти, задіяні юристи) наявна і щодо інших послуг. Наприклад: витяг із специфікації (т.III а.с.197) - «підготовка адміністративного позову про визнання бездіяльності протиправною зобов'язання вчинити дії, 5 вересня 2016 року», юрист А.Денисенко, витрачений час (в годинах) - 1,40, розмір винагороди за таку послугу - 1 568,00 грн. При цьому, роз шифровка витягу у т.IV на а.с.142 вказує на наступне: «підготовка адміністративного позову про визнання бездіяльності протиправною зобов'язання вчинити дії, 5 вересня 2016 року» юристи Ю.Панова та А.Денисенко, витрачений час (в годинах) - 5,70 та 1,20 відповідно та розмір винагороди за таку послугу - 6 384,00 грн і 1 344,00 грн відповідно. Всі інші дані мають такі саме невідповідності щодо кількості спеціалістів, якими виконувались відповідні дії, кількість витраченого часу на надану послугу, загальний розмір винагороди.

Викликають сумніви і співмірність розміру заявлених вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу із фактично виконаною роботою юристів, а також розумність визначених сум. Так, участь у розшифровці до витягу із специфікації т.IV на а.с.143 вказано: надані послуги - участь у судовому засіданні 30.11.2016 року; юристи - «АД» (А.Денисенко) і «ЮК» (Ю.Кривомаз); витрачений час (в годинах) - 0,90 (кожний); розмір винагороди - по 1 800,00 грн кожному (погодинна ставка у кожного 1 200,00 грн/год.) (у витягу із специфікації т.III а.с.197 - по 1 008,00 грн). Разом з тим, як вбачається з журналу судового засідання від 30.11.2016 року (т.ІІ а.с.253-254), участь у ньому приймали представники позивача Панова Ю.В. і Денисенко А.С., засідання оголошено відкритим о 10:24:11 год. і оголошено закритим о 10:34:43 год., тобто тривало 0:10:32 год.

Також, «візит до суду для участі у судовому засіданні, 1 березня 2017 року» і витрачений юристами «АД» і «ЮК» час - 2,80 год. та визначена винагорода на суму 6 800,00 грн і 3 500,00 грн (т.IV на а.с.143) не можуть бути визнані судом у якості витрат на правову допомогу, згідно наявної в матеріалах справи довідки, складеної 01.03.2017 року (т.III а.с.11), судове засідання, призначене на цю дату не відбулось у зв'язку з відсутністю технічної можливості, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Участь у судовому засіданні 12.12.2017 року, згідно розшифровки до витягу із специфікації (т.IV а.с.144) забезпечувалась «А. Денисенко (Експерт)» і «ЮК», витрачений час в годинах) - 2,50, а винагорода складає 6 150,00 грн та 3 125,00 грн відповідно. Однак, судове засідання, призначене на 12.12.2017 року було розпочато судом що об 11:05:09 і оголошено закритим об 11:09:16 год. (протокол засідання т.III а.с.235-235). Навіть зважаючи на час очікування призначеного на 10:15 год. засідання, визначений ТОВ «ВСТ Консалтинг» витрачений час 2,50 год. є невиправданим і таким, що спростовується матеріалами справи.

В розшифровці до витягу із специфікації (т.IV а.с.144) вказується: «участь у судовому засіданні - 20.12.2017 року», задіяні спеціалісти - «АД» і «ЮК», витрачений час (в годинах) - 2,50, розмір винагороди - 6 150,00 грн і 3 125,00 грн відповідно (погодинні ставки - 2 460,00 і 1 250,00 грн відповідно). Натомість, як засвідчує протокол судового засідання від 20.12.2017 року (т.IV а.с.96-99), призначене на 16:00 год. засідання розпочате судом о 16:14:48 і оголошено про його закриття о 16:43:51 год., тобто тривало 0:29:03 год. До того ж, приймали участь у розгляді справи в якості представників позивача Іванів Н.Д. і Кривомаз Ю.В.

Участь в судовому засіданні 05.02.2018 року зафіксована у розшифровці до витягу із специфікації (т.IV а.с.149) і містить наступні дані: задіяні спеціалісти - М.Козленко і Ю.Кривомаз, витрачений час (в годинах) - 1,50, погодинні ставки - 4 260,00 грн і 2 100,00 грн відповідно, розмір винагороди - 6 390,00 грн і 2 100,00 грн відповідно. Згідно протоколу судового засідання від 05.02.2018 року (т.IV а.с.132), призначене на 16:40 год. засідання розпочато судом о 17:06:32 год. і закінчено о 18:05:51 год. - тривало 0:59:19.

Участь в судовому засіданні 18.04.2018 року зафіксована у розшифровці до витягу із специфікації (т.IV а.с.152) і містить наступні дані: задіяні спеціалісти - М.Козленко і А.Щербина, витрачений час (в годинах) - 2,10 і 1,90 відповідно, погодинні ставки - 4 260,00 грн і 770,00 грн відповідно, розмір винагороди - 8 946,00 грн і 4 463,00 грн відповідно. Однак, згідно протоколу судового засідання від 18.04.2018 року (т.IV а.с.164), призначене на 16:00 год. засідання розпочато судом о 16:01:13 год. і закінчено о 16:14:54 год. - тривало 0:13:41 год.

Наведене в сукупності позбавляє суд можливості визнати надані представниками витяги із специфікацій і роз шифровки до них у якості належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу.

Доводи представників позивача щодо наявності у суду підстав для задоволення таких вимог без аналізу визначеної позивачем суми, оскільки в силу положень ч.ч.6, 7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідача покладається обов'язок по доведенню неспівмірності або непідтвердженості витрат, судом не визнаються такими, що перешкоджають суду у наданні оцінки наданим позивачем документів і вирішення питання щодо обґрунтованості заявлених вимог, оскільки одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з'ясування всіх обставин у справі, який передбачає вжиття судом визначених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі (ч.4 ст.9 Кодексу).

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.91 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 140 151,50 грн за їх недоведеністю.

Згідно до ч. 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Ейвон Косметікс Юкрейн» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не вчиненні дій, направлених на повернення ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» суми надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в частині 159561,50 грн на підставі заяви ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» від 28.12.2015 № 6642 та листа від 29.03.2016 № 1166;

Зобов'язати відповідача подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в розмірі 159561,50 грн на поточний рахунок ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» (, місцезнаходження: 08325, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Харківське шосе, будинок 5; р/р:0007 в ПАТ «СІТІБАНК», МФО 300584)

У задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ДП «Ейвон Косметікс Юкрейн» понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 388 одна тисяча триста вісімдесят вісім гривень 06 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - Дочірнє підприємство «Ейвон Косметікс Юкрейн» (, місцезнаходження: 08325, Київська обл.. Бориспільський район, с. Щасливе вул. Харківське шосе, буд, 5 Контактний телефон: ).

Відповідач - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г Контактний телефон:

Третя особа - Державна податкова інспекція у Бориспільському районі Головного управління Державної фіскальної служби (, адреса: 08300, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 2).

Суддя Н.А. Добрівська

Повний текст підписано 02.11.2017 року