Справа № 804/3845/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 року Справа № 804/3845/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомосковська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення податкового боргу на загальну суму 29 213,50 грн., -
29.05.2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомосковська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- стягнути суму податкового боргу в розмірі 29 213,50 грн. з платника податку фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1).
У обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг в розмірі 29 213,50 грн., який утворився внаслідок несплати у встановлені терміни сум самостійно задекларованих грошових зобов'язань. У добровільному порядку податковий борг відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду у порядку підготовчого провадження.
У судове засідання призначене на 13.06.2018 року зявився представник позивача.
Відповідач та третя особа у судове засідання не зявились, у звязку з чим суд ухвалив відкласти розгляд справи для повторного повідомлення сторін до 30.07.2018 року
Позивач станом на дату розгляду справи жодних заяв, клопотань не надав.
Відповідач, предявлені позовні вимоги не оспорив, станом на дату розгляду справи відзив на позов та жодних заяв, клопотань не надав.
Від третьої особи до суду станом на дату розгляду справи жодних заяв, клопотань не надходило.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
Фізична особа ОСОБА_2 перебуває на обліку у Новомосковській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області як платник податків.
У звязку із несплатою узгодженого грошового зобовязання, відповідачу податковим органом було виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 26.11.2014 року № 447-11 про наявність, станом на 25.11.2014 року податкового боргу який становить 4475,09 грн., яка, згідно матеріалам справи, не була отримана відповідачем, оскільки конверт з повідомленням повернувся у ДФС з приміткою «за закінченням терміну зберігання».
Новомосковська ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області листом від 19.02.2015 року № 2418/10/04-08-23-13 звернулось до відповідача з проханням терміново вжити заходів щодо сплати податкового боргу.
Відповідно до матеріалів справи, відповідачем 09.02.2015 року подано до податкового органу податкову декларацію платника єдиного податку- фізичної особи-підприємця № НОМЕР_2 від 09.02.2015 року в, якій відповідачем самостійно нараховано суму податку яка підлягає сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду грошове зобовязання у розмірі 5 413,50 грн.
13.07.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від т23.11.2016 року № 123407 серія АА прийнято Рішення № 105/04-36-40-06/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій, яким за порушення ч. 12 ст.15 та п.2 ч.1 ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та відповідно до ст.17 зазначеного закону вирішив застосувати до ОСОБА_3 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 23 800,00 грн.: 17 000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії; 6 800,00 за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.
Зазначене рішення направлено позивачем на адресу відповідача, проте конверт з повідомленням повернувся у ДФС з приміткою «за закінченням терміну зберігання».
Доказів добровільного погашення відповідачем податкової вимоги форми «Ф» від 26.11.2014 року № 447-11 та сплати штрафних санкцій матеріали справи не містять, як не містить і доказів оскарження зазначеного рішення.
З урахуванням зазначеного, за відповідачем обліковується податкове зобовязання на суму 29 213,50 грн., яка згідно матеріалам справи на момент розгляду справи залишається відповідачем не сплаченою.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України
Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно п. 49.18. ст. 49 Податкового кодексу України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року;
В силу п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Статтею 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 60 Податкового кодексу України, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» Забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.
Відповідно до п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Податковим органом відповідачу була надіслана податкова вимога про наявність податкового боргу форми «Ф» від 26.11.2014 року № 447-11, відомостей щодо оскарження якої матеріали справи не містять.
Судом встановлено, що відповідачем у порядку передбаченому чинним законодавством самостійно розраховано та задекларовано суму податкового зобовязання з єдиного податку-фізичної особи-підприємця, яка є узгодженою.
Проте, у встановлений строк відповідачем зазначене у деклараціях податкове зобовязання не виконано, що має наслідком набуття зазначеного зобовязання.
За порушення ч. 12 ст. 15 та п.2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішенням від 13.07.2017 року № 105/04-36-40-06/НОМЕР_1 податковим органом нараховано штрафні санкції в розмірі 23 800,00 грн.
Відповідачем зазначені штрафні санкції не сплачені, тому вважається податковим боргом.
Судом встановлено, що на момент утворення заборгованості податкова вимога та штрафні санкції відповідачем не оскаржувались, позивачем не були відкликані, відтак, податкове зобовязання є узгодженим.
Відтак, матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 29 213,50 грн., який виник внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошового зобовязання нарахованого самостійно платником податків та донарахованого контролюючим органом.
Докази, які б підтвердили сплату суми податкового боргу на момент вирішення спору у справі відсутні.
Оскільки, з моменту надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги строк передбачений законодавством для стягнення коштів та продаж майна платника податків настав, податковий орган мав підстави для стягнення податкового боргу.
Враховуючи наявність податкового боргу та відсутність доказів його добровільного погашення, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 29 213,50 грн. та їх задоволення.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Новомосковська обєднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення податкового боргу на загальну суму 29 213,50 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі та стягненню податкового боргу з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави в сумі 29 213,50 грн.
Судові витрати, згідно положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4