Справа № 465/7312/17
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

22.10.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

за участю секретаря Школьнікової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Львівській області ДПП та Інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП Кривошея І.О., про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до УПП у Львівській області ДПП та інспектора УПП ДПП у Львівській області Кривошея І.О. про скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 грудня 2017 року інспектором УПП у львівській області ДПП Кривошея І.О. винесено постанову серії БР №012326 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за порушення вимоги п. 2.1. ґ.ПДР України. Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення, виходячи з наступного: На місці зупинки транспортного засобу інспектором неправомірно винесено постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення всупереч Рішенню Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 р. Не роз'яснено права та невраховано вимоги ст. 33 КУпАП. На підставі вищевикладеного просить позов задоволити.

30 березня 2018 року на адресу суду надійшло заперечення від представника Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, яке мотивоване тим, що працівники патрульної поліції правомірно розглянули справу на місці вчинення правопорушення, а посилання позивача на Рішенню Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 р. є безпідставним. Більше того, позивач не наводить жодних аргументів щодо порушення ч.1 ст. 126 КУпАП, однак посилається на порушення процедури розгляду справи, таким чином не спростовуючи свою вину.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак в самому запереченні зазначив про розгляд справи у його відсутності. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити.

В судове засідання позивач не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП у судове засідання не з'явився, однак в самому відзиві зазначив про розгляд справи у його відсутності.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором Кривошея І.О. винесено постанову серії БР №012326 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за порушення вимоги п. 2.1. б ПДР України.

Як вбачається із вищевказаної постанови, 06.12.2017 о 05 год. 00 хв. на вул. Дж.Леннона, 39 у м. Львові ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом керуючи т.з. Mercedes-Benz 210D, н.з. НОМЕР_1, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не мав при собі реєстраційного документу на т.з.

Відповідно до п.2 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку коли існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 2.4.а ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, передбачені в п. 2.1.ПДР, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (2.1.а. ПДР), реєстраційний документ на транспортний засіб (2.1.б.ПДР), поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (2.1.ґ.ПДР).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідності до ч.2, 4 ст.258 КУпАП, та, керуючись Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Кодексом України про адміністративні правопорушення, не складають протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а виносять постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не бере до уваги рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5/2015, з тих підстав, що згідно п.2.3 мотивувальної частини вищевказаного рішення Конституційного Суду України перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII, який набув чинності 07.11.2015р. було внесено зміни до згаданого переліку, а саме змінено ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, як вбачається з змін внесених до КУпАП від 14.07.2015 року та які набрали чинність 07.11.2015 року, та які не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого не в автоматичному режимі.

Тому суд вважає, що враховувати пом'якшуючі чи обтяжуючі обставини не є доцільним, оскільки правопорушення відносяться до сфери забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, вищевказані доводи позивача спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, оскільки, в порушення ст. 77 КАСУ, жодними фактичними даними не підтвердженні. Позивач жодним чином не обґрунтував якими діями поліцейського його позбавлено можливості скористатись своїми правами. Як зазначено вище, розгляд справи на місці вчинення правопорушення відповідає вимогам законодавства, а тому не може бути безумовною підставою для скасування постанови.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.9,72,77, 241, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Львівській області ДПП та Інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП Кривошея І.О., про скасування постанови,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційну порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ванівський Ю.М.