Справа № 1440/2152/18
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 р. № 1440/2152/18
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Гордієнко Т. О. розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54020

до відповідача:Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001

про:визнання дій протиправними, скасування наказу від 14.08.2018 р. № 8 о/с та поновлення на посаду,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання дії в частині видання наказу від 14.08.2018 № 8о/с про звільнення за п.1 ст.40 КЗпП ( у звязку із скороченням штату працівників) протиправними, скасування наказу від 14.08.2018 № 8о/с про звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України ( у звязку із скороченням штату працівників), поновлення на посаді старшого інженера сектору мереж звязку, аналітики та статистики відділу звязку Управління внутрішніх справ України в Миколаївській області.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що повідомлення про попередження про звільнення вона ні телефоном, ні письмово не отримувала. Відповідач протиправно в наказі про звільнення застосував норми Кодексу Законів про працю, а не аналогічні норми Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Позивачу не пропонувались інші посади, не проведено атестування перед звільненням, не надано наказ про звільнення, а тільки витяг про звільнення, не видали трудову книжку.

Відповідач позов не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, оскільки Закон України « Про міліцію» втратив чинність, тому відповідач правомірно звільнив позивача на підставі норм КЗпП. Позивача телефоном попередили про наступне звільнення через скорочення. Лист-попередження надсилався на її адресу, але повернувся без вручення адресату. Позивач був повідомлений належним чином про наступне звільнення.

У судовому засіданні 18.10.2018 суд заслухав пояснення сторін, свідків та перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Постановою Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 « Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС» було ліквідовано Управління МВС України в Миколаївській області та створено Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, яке не є правонаступником УМВС.

Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1388 повністю скасовано штати органів, підрозділів, установ та підприємств МВС України та скорочено всі посади. На виконання цього наказа, наказом начальника Управління МВС України в Миколаївській області від 06.11.2015 № 1425 скорочено всі посади в УМВС України в Миколаївській області.

Відповідно до п.п.8-10 Прикінцевих та перехідних положення Закону України «Про Національну поліцію» N 580-VIII від 02.07.2015 з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом УМВС в Миколаївській області № 135 о/с від 18.05.2015 позивачу відповідно до ст.18 Закону України « Про відпустки» надали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку з 21.05.2015 по 20.05.2016.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 по справі № 814/4326/15 скасовано наказ УМВС України в Миколаївській області № 321 о/с від 06.11.2015 та поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інженера сектору мереж звязку аналізу та статистики відділу звязку УМВС України в Миколаївській області.

Наказом ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 11.05.2016 № 8 о/с був скасований наказ УМВС від 06.11.2015 № 321 про звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п.64 «г»( через скорочення штатів).

21.05.2016 після закінчення відпустки по догляду за дитиною позивач повинна була вийти на роботу та приступити до виконання службових обовязків, але представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що посада позивача, на яку вона була поновлена рішенням суду, була скасована, як і всі інші посади МВС і залишились тільки члени ліквідаційної комісії. Членів ліквідаційної комісії призначає МВС України, тому відповідач не мав повноважень призначити позивача членом ліквідаційної комісії, а позивач не виявила бажання пройти конкурс на зайняття вакантних посад в поліції.

Відтак, з 21.05.2016 позивач не виходила на роботу, а відповідач ніяких дій по її звільненню не вживав.

4.06.2018 відповідач отримав лист МВС України, яким ліквідаційній комісії було запропоновано (п.2) провести з поновленими на службі (роботі) в органах внутрішніх справ особам заходи з попередження про наступне їх вивільнення через скорочення штатів.

Допитаний в якості свідка старший інспектор ВК УКЗ ГУНП в Миколаївській області Потішняк В.М. суду пояснив, що за дорученням ОСОБА_2Ю заступника начальника кадрового забезпечення ГУНП в Миколаївській області, 14.06.2018 зателефонував ОСОБА_1 на телефон 0, пересвідчився, що розмовляє саме з ОСОБА_1В та повідомив , що їй необхідно прийти на роботу 15.06.2018 та ознайомитись із листом - попередженням про звільнення. 15.06.2018 позивач не прийшла до відділу кадрів та на телефон вже ніхто не відповідав, тому попередження про звільнення було наслано поштою, але позивач його не отримала та воно повернулось без вручення адресату.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що 15.06.2018 ОСОБА_1 не зявилась до відділу кадрів для ознайомлення з попередженням про наступне звільнення, тому він зателефонував її чоловіку ОСОБА_3, з яким раніше працював в міліції, та повідомив йому, що ОСОБА_1 необхідно прийти до відділу кадрів для підписання попередження про наступне звільнення, на що він сказав надсилати лист-попередження поштою. Свідок також суду пояснив, що займався попередженням ОСОБА_1 про наступне звільнення за дорученням ОСОБА_4, який є головою ліквідаційної комісії МВС в Миколаївській області та заступником начальника ГУНП в Миколаївській області.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснили, що про наступне звільнення їх ніхто не попереджав ні телефоном, ні листом.

Позивач пояснила, що з ОСОБА_5 по телефону не розмовляла, а лист ніякий від відповідача не отримувала, тому не знала про звільнення.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Пояснення свідка ОСОБА_5 та його рапорт від 15.06.2018 свідчать, що він особисто попередив позивача 14.06.2018 про наступне звільнення.

Лист-попередження від 15.06.2018, який надсилався на адресу позивача, за якою вона зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 повернувся без вручення адресату з вказівкою пошти, «в звязку із закінченням терміну зберігання».

Відтак, суд доходить висновку, що позивач 14.06.2018 була особисто повідомлена про наступне вивільнення. Поведінка позивача стосовно того, що вона не прийшла до відділу кадрів та не отримала лист попередження поштою свідчить, що вона умисно ухиляється від отримання листа-попередження та інформації про наступне звільнення.

Наказом голови ліквідаційної комісії Управління МВС України в Миколаївській області від 14.08.2018 № 8 о/с відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 « Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів МВС», а також наказу МВС України від 06.11.20165 № 1388 « Про організаційно-штатні питання» та наказу УМВС України в Миколаївській області від 06.11.2015 № 1425 «Про організаційно-штатні питання в УМВС України в Миколаївській області» звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України ( у звязку із скороченням штату працівників): лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого сектору кадрового забезпечення Первомайського міського відділу (з обслуговування м. Первомайська та Первомайського району), з 15.08.2018.

Суд не погоджується з посиланням відповідача на те, що у звязку із втратою чинності Законом України « Про міліцію» втратило чинність і Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ N 114 від 29.07.1991, затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР, є чинним, ніким не скасовано, не втратило сили, та п. 64 якого передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне скасувати спірний наказ, в звязку з тим, що відповідачем невірно зазначено нормативний акт, на підставі якого звільнено позивача та поновити позивача на посаді.

Позовні вимоги в частині визнання дії в частині видання наказу від 14.08.2018 № 8о/с про звільнення за п.1 ст.40 КЗпП ( у звязку із скороченням штату працівників) протиправними задоволенню не підлягають, оскільки права позивача порушені спірним наказом, який суд скасував, а визнання дій протиправними не призведе до відновлення прав позивача.

Відповідно до ст.235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяця роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи.

Оскільки відповідач не надав суду довідку про середню заробітну плату позивача, тому суд вважає за необхідне для захисту інтересів позивача зобовязати відповідача виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.08.2018 по 01.11.2018.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 90 КАС України , суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України.

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54020, РНОКПП НОМЕР_1) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 08592253) задовольнити частково.

2. Скасувати наказ від 14.08.2018 року № 8о/с про звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП (у зв'язку із скороченням штату працівників).

3. Поновити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54020, РНОКПП НОМЕР_1) на посаді старшого інженера сектору мереж зв'язку, аналітики та статистики відділу зв'язку Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області.

4. Зобовязати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 08592253) виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54020, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.08.2018 по 01.11.2018.

5. В решті позову відмовити.

6. Рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інженера сектору мереж зв'язку, аналітики та статистики відділу зв'язку Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області підлягає негайному виконанню.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко