Справа № 144/739/18
Суддя: Бондар О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 144/739/18
Провадження по справі № 2-а/129/63/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бондар О.В.,

розглянувши в місті Гайсині в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Установив:

20.06.2018 року до суду заявлено цей позов, в якому позивач просить визнати незаконними дії інспектора роти №2 батальйону №4УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 під час притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за постановою серії ВР № 332022 від 12.06.2018 року; скасувати постанову серії ВР № 332022 від 12.06.2018 року, винесену інспектором роти №9 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн.; справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 12.06.2018 р. о 4 год. 40 хв. ОСОБА_1 за перевезення великогабаритного вантажу шириною 4 метра без дозвільних документів, виданих ОНП України автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2 та порушення п.22.5 ПДР України був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП постановою капрала поліції ОСОБА_3 серії НК № 757975 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 510,00 грн.; цього ж дня за таке саме правопорушення ОСОБА_1 було ще чотири рази притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення; вважає, що інспектор поліції ОСОБА_2 безпідставно винесла оскаржувану постанову, повторно притягнула позивача до відповідальності за правопорушення, за яке він вже був притягнутий цього ж дня інспекторами патрульної поліції, вважав у звязку з цим дії інспектора незаконними, оскаржувану постанову просив скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, був повідомлений про час і місце розгляду справи, його представник ОСОБА_4 просив справу розглянути в порядку письмового провадження у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача письмових заперечень проти позову не подавав, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, що, відповідно до ст.205 КАС України дозволяє суду розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань.

Встановлено, що 12.06.2018 р. о 4 год. 40 хв. ОСОБА_1 за перевезення великогабаритного вантажу шириною 4 метра без дозвільних документів, виданих ОНП України, автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2, та порушення у звязку з цим п.22.5 ПДР України був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП постановою капрала поліції ОСОБА_3 серії НК № 757975 з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 510,00 грн., після притягнення до адміністративної відповідальності працівник поліції ОСОБА_3 дозволила водію продовжити маршрут, транспортний засіб тимчасово не затримувався шляхом блокування та не доставлявся на зберігання на спеціальний майданчик; водій продовжив маршрут, цього ж дня о 8 год. 20 хв. ОСОБА_1 повторно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за це ж саме правопорушення капралом поліції ОСОБА_5, який виніс постанову серії НК № 960366 і дозволив водію продовжити маршрут; цього ж дня, 12.06.2018 р. о 9 год. 00 хв. ОСОБА_1 втретє був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за це ж саме правопорушення капралом поліції ОСОБА_6, який виніс постанову серії ВР № 093707 і дозволив водію продовжити маршрут; цього ж дня, 12.06.2018 р. о 9 год. 28 хв. ОСОБА_1 вчетверте був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за це ж саме правопорушення сержантом поліції ОСОБА_2 винесеною нею постановою серії ВР № 332022, інспектором поліції дозволено водію продовжити маршрут; цього ж дня, 12.06.2018 р. о 17 год. 40 хв. ОСОБА_1 вп`яте був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за це ж саме правопорушення рядовим поліції ОСОБА_7 постановою серії ВР № 217587, інспектор дозволив водію продовжити маршрут.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них; порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності встановлюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно із Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР Україною ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року, Перший протокол, протоколи N 4 і N 7 до Конвенції, підписані від імені України 19 грудня 1996 року, та протоколи N 2 і N 11 до Конвенції, підписані від імені України 9 листопада 1995 року у м. Страсбурзі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути вдруге притягнене до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

За нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність водія транспортного засобу за ст. 132-1 КУпАП настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 283 КУпАП передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз правовідносин та нормативно правових актів, що їх регулюють свідчить, що оскаржувана постанова є незаконною, інспектором поліції ОСОБА_2 ОСОБА_1 незаконно повторно притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, а саме: за перевезення великогабаритного вантажу шириною 4 метра без дозвільних документів, виданих ОНП України, автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом НОМЕР_2, та порушення у звязку з цим п.22.5 ПДР України, транспортний засіб тимчасово не затримувався шляхом блокування та не доставлявся на зберігання на спеціальний майданчик, тому такі дії інспектора поліції є протиправними, а винесена ним постанова серії ВР № 332022 від 12.06.2018 року є протиправною і підлягає скасуванню, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Крім того, суд визнає, що відповідачем у справі, який є субєктом владних повноважень, під час розгляду вказаного адміністративного позову в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України не надано суду жодного доказу щодо правомірності винесеної постанови, яка оскаржується позивачем, що також є підставою для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови.

Окрім цього, оскаржувана постанова винесена без врахування вимог ст.33, 280 КУпАП про обовязкове зясування характеру вчиненого діяння, даних про особу правопорушника, його майнового стану, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність, - а це є самостійними підставами її скасування.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №9 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_2 під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за постановою серії ВР № 332022 від 12.06.2018 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 332022 від 12.06.2018 року, винесену інспектором роти №9 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 В`ячеслава Чорновола-72, до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП закрити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: