Справа № 805/4033/17-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року справа №805/4033/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі Романченко Г.О., за участі представника позивача Груєнка С.Л., представника відповідача Покровського О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Донмашгруп" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року (повний текст складено 2 лютого 2018 року в м. Слов'янськ) у справі № 805/4033/17-а (суддя в 1 інстанції - Голуб В.А.) за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Донмашгруп" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а також зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Донмашгруп" до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання нечинним рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.10.2017 року №25360/10/05-99-14-13-16, -

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Управління) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Донмашгруп" (далі - ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", або Товариство) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що представники Товариства не допустили представників контролюючого органу до проведення перевірки. На підставі цього податковим органом винесено рішення від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16 про застосування умовного адміністративного арешту. Відповідно до пп. 94.2.3 п.94.2 ст. 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України) арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, а саме: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Вказане рішення має бути підтверджено в судовому порядку.

Відповідачем було надано зустрічну позовну заяву до Управління про визнання нечинним рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.10.2017, яка обґрунтована тим, що не допуск до проведення перевірки відбувся у зв'язку з отриманням платником податків повідомлення про проведення перевірки менше ніж за 10 календарних днів до проведення перевірки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 805/4033/17-а позовні вимоги задоволено повністю. Підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", застосованого на підставі рішення Управління від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" до Управління про визнання нечинним рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16, відмовлено в повному обсязі.

Рішення мотивовано тим, що зважаючи, що платник податків відмовився від допуску посадової особи Управління до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, суд приходить до висновку, що рішення позивача від 05.10.2017 про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", є обґрунтованим.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та задовольнити зустрічний позов ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" до Управління про визнання нечинним рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16, виданого Управлінням.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суперечність полягає у тому, що законодавством (п. 77.4 ст. 77 ПК України) чітко визначений порядок належного надіслання на адресу платника податків повідомлення про проведення планової документальної перевірки та не встановлено, чи повинен контролюючий орган повідомляти про проведення планової перевірки платника податків за 10 календарних днів (шляхом вручення у цей строк) або для належного повідомлення контролюючому органу достатньо відправлення повідомлення поштою не менше ніж за 10 днів до початку перевірки. Таким чином, контролюючий орган перед прийняттям спірного рішення повинен був переконатись у тому, що між датою отримання повідомлення платником податків та датою початку перевірки має пройти не менше 10 календарних днів.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, приходить до наступних висновків.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Донмашгруп" (далі- ТОВ "Торговий дім Донмашгруп") зареєстрований в якості юридичної особи 06.04.2015 (), що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 44-45).

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Наказом Управління від 06.09.2017 №1035 призначено провести з 28.09.2017 тривалістю 10 робочих днів документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 77.1,77.4 ст.77 ,п.82.1 ст.82 ПК України з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.04.2015 по 30.06.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 06.04.2015 по 30.06.2017 ( а.с.7).

Відповідно до повідомлення Управління від 07.09.2017 № 238 доводилось до відома відповідача за первісним позовом, що з 28 вересня 2017 року буде проводитись документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" ( а.с.8).

Вказане повідомлення разом з копією наказу від 06.09.2017 було направлено рекомендованим листом 07.09.2017, відповідно до квитанції поштового відправлення (а.с.9).

Витягом з сайту http://ukrposhta.ua відстежено пересилання даного відправлення. Вказаний лист було отримано представником ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" 28.09.2017 ( а.с.10).

28.09.2017 посадові особи контролюючого органу, що діяли на підставі наказу від 06.09.2017 та направлень на проведення перевірки від 07.09.2017 за №1278 (а.с.12), від 18.09.2017 за №1316 (а.с.13) та від 07.09.2017 за №1280 (а.с.11), не були допущені платником податків до проведення планової документальної перевірки, про що було складено відповідний акт про недопущення до проведення планової перевірки за №1325/05-99-14-13/39733460 (а.с.14). Зі змісту вказаного акту вбачається, що відмова полягає у тому, що повідомлення про проведення планової перевірки №238 від 07.09.2017 отримано представником ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" 28.09.2017. Тому, як зазначив представник ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" Покровський О.Ю., Управління не мало права приступити до проведення планової виїзної перевірки, оскільки повідомлення про проведення перевірки отримано менше ніж за 10 календарних днів до початку перевірки, а фактично у перший день перевірки.

На підставі рішення Управління №25360/10/05-99-14-13-16 від 05.10.2017 застосовано до ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" умовний адміністративний арешт майна платника податків ( а.с.15).

06 жовтня 2017 року Управління звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з поданням до ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, застосованого на підставі рішення Управління №25360/10/05-99-14-13-16 від 05.10.2017. Проте ухвалою суду від 06.10.2017 відмовлено у прийнятті подання, оскільки існував спір про право, а саме представником ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" був оскаржений до суду наказ від 06.08.2017 № 1035 ( а.с.46).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 805/3475/17-а за позовом ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" до Управління про визнання наказу нечинним, визнання дій незаконними ( а.с.46-а). Постановою суду від 22.11.2017 у позовних вимогах ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" до Управління про визнання наказу від 06.09.2017 за №1035 нечинним, визнання дій незаконними - відмовлено ( а.с.47-49).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 постанова Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2017 залишена без змін ( а.с.50-52).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до приписів п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Законність винесення наказу від 06.09.2017 встановлено судовим рішенням по адміністративній справі №805/3475/17-а, яке набрало законної сили, а отже не потребує доведення.

Стосовно доводів зустрічної позовної заяви, щодо отримання позивачем повідомлення про проведення перевірки разом з копією наказу від 06.09.2017 в день перевірки, а саме 28.09.2017, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Отже, кодексом встановлено два способи повідомлення платника податків про проведення перевірки: або шляхом вручення вищевказаних документів під розписку, або шляхом надіслання рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У даному випадку позивачем по первісному позову було обрано другий спосіб.

Надіслання платнику податків вказаних документів засобами поштового зв'язку 07.09.2017 (№702), з урахуванням зазначеного у спірному наказі терміну початку планової перевірки 28.09.2017, тобто, більш ніж за 10 днів, є належним повідомленням позивача про проведення відповідного заходу контролю.

По-друге, з офіційного сайту відстеження поштових відправлень ДП "Укрпошта" вбачається, що поштова кореспонденція під №702 знаходилась у відділенні зв'язку адресата з 12.09.2017, а 15.09.2017 не була вручена товариству під час доставки за зазначеною адресою.

Таким чином, неотримання платником податку заздалегідь наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки, виникло не з вини податкового органу.

Визначальним при вирішенні питання про застосування адміністративного арешту майна платника податків є наявність законних підстав для проведення документальної перевірки.

Колегія суддів вказує, що згідно з п. 81.1. ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Колегія суддів наголошує, що представниками Управління 28.09.2017 складено акт про недопущення до проведення планової перевірки ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" за №1325/05-99-14-13/39733460, за наявності законних підстав для її проведення.

Питання застосування адміністративного арешту платника податків врегульовано статтею 94 ПК України.

Так, відповідно до п. 94.1, 94.2 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, у разі якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Пунктом п'ятим ст.94 ПК України визначено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Відповідно до рішення Управління №25360/10/05-99-14-13-16 від 05.10.2017 до майна платника податків ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" застосовано саме умовний арешт.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення ( п.94.5 ст.94 ПК України).

Правовою підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків є рішення прийняте керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2. Вказане рішення надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна та іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (п.94.6 ст.94 ПК України).

Пунктом десятим ст. 94 ПК України передбачено обов'язок контролюючого органу перевірити в судовому порядку обґрунтованість рішення про накладення адміністративного арешту протягом 96 годин.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 183-3 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

З матеріалів справу убачається, що позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з поданням до ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, проте у відкритті провадження було відмовлено у зв'язку з наявністю спору про право.

Відповідно до ч.6 ст.183-3 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) відмова у прийнятті подання унеможливлює повторне звернення заявника з таким самим поданням. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що зважаючи, що платник податків відмовився від допуску посадової особи Управління до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, суд приходить до висновку, що рішення позивача від 05.10.2017 про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", є обґрунтованим, в зв'язку з чим позовні вимоги вимоги ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" про скасування рішення №25360/10/05-99-14-13-16 від 05.10.2017 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків задоволенню не підлягають.

Стосовно рішення суду першої інстанції щодо задоволення позову про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", застосованого на підставі рішення Управління від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16. Колегія суддів зазначає наступне.

Надаючи правову оцінку діям контролюючого органу, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 статті 94 ПК України передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно з пунктом 94.19 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Статтею 183-3 КАС України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), яка кореспондується з положеннями статті 283 КАС України (у редакції, що діє з 15.12.2017), передбачено право звернення органів доходів і зборів до суду з поданням щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (частина третя статті 183-3 КАС України). Як вбачається з матеріалів справи, Управління звернулося до суду з позовною заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" 23.10.2017, тобто з пропуском визначеного частиною третьою статті 183-3 КАС України строку.

При цьому, станом на час звернення контролюючого органу до суду строк у 96 годин, протягом якого має бути перевірена судом обґрунтованість рішення керівника про накладення арешту на майно платника податків, сплинув, що, в свою чергу, згідно з пунктом 94.19 статті 94 ПК України, свідчить про припинення адміністративного арешту, накладеного рішенням ГУ ДФС у Кіровоградській області від 18.10.2017.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для такого висновку. Так, за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов'язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов'язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов'язків.

Вищезазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у справах №п811/1766/17, №820/816/17, № 820/818/17.

Крім того, в межах спірних правовідносин підлягають дослідженню норми, за якими передбачено правове регулювання застосування видів адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до приписів статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, зокрема, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Аналіз наведених норм доводить, що наслідки застосування повного та умовного арешту майна в залежності від його виду є різними.

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Як правильно встановив суд першої інстанції інстанцій керівник податкового органу рішенням застосував умовний адміністративний арешт майна платника податків.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Звертаючись до суду податковий орган просив підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна, без визначення його виду.

Постановою суду першої інстанції підтверджена обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків без визначення виду адміністративного арешту.

Враховуючи, що повний та умовний адміністративні арешти мають різні правові наслідки, застосовуючи винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначення виду адміністративного арешту, підтвердження обґрунтованості якого здійснюється в судовому порядку, є обов'язковим. Без зазначення виду адміністративного арешту майна платника податків, про підтвердження обґрунтованості якого просить податковий орган, судове рішення втрачає елемент правової визначеності, як для сторін спору так і для необмеженого кола осіб.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга Товариства підлягає задоволенню в цій частині, а рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні первинного позову.

Вищезазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у справі № 820/18328/17.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що підставою застосування умовного арешту майна товариства було зокрема, відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Під час розгляду даної справи Управлінням була проведена перевірка товариств з питань визначених у наказі про проведення перевірки. Даний факт підтверджується листом Управління від 21.09.2018 року за № 41599/10/05-09-14-13 про направляння на адресу відповідача акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки», та копією першого аркушу, зазначеного у листі, акту перевірки. Проти чого не заперечував представник Управління. Вищезазначене свідчить про відсутність підстав для застосування до товариства адміністративного арешту майна, як винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його обов'язків, а саме допуску до перевірки.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", застосованого на підставі рішення Управління від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16 прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Торговий дім Донмашгруп" до Управління про визнання нечинним рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Донмашгруп" - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 805/4033/17-а - скасувати в частині підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", застосованого на підставі рішення Управління від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16.

В цій частині прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Торговий дім Донмашгруп", застосованого на підставі рішення Управління від 05.10.2017 №25360/10/05-99-14-13-16-а.

В решті рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року у справі № 805/4033/17-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов