Справа № 369/8634/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 вересня 2018 року м.Київ 369/8634/18

Київський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Головенко О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Желевської О.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з"явився,

третьої особи 1 - ОСОБА_2;

третьої особи 2 - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_3 до Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2 та Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво - Святошинському району та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2 та Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво - Святошинському району та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 31.05.2018 № 391 "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1".

Ухвалою Києво Святошинського районного суду Київської області 20.07.2018 дану справу було направлено на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 справу відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

До початку судового засідання від третьої особи, а саме ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У судове засідання зявився представник позивача та просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження.

Представник відповідача до суду не зявився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа 1 ОСОБА_2 у судовому засідання подане клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник третьої особи 2 до суду не зявився, однак направив до суду письмові пояснення та клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що дана адміністративна справа підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим суб'єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Так, судом встановлено, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення сільської ради від 31.05.2018 № 391 щодо продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення третій особі 1 в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд зазначає, що пред'явлений позов жодним чином не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування.

Спір за пред'явленим позовом має очевидний цивільно-правовий характер, оскільки виник з приводу правомірності набуття права на земельну ділянку, яке на підставі спірного рішення буде передано ОСОБА_2

Так, судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 10.09.1979 державним нотаріусом Києво Святошинської державної нотаріальної контрори Стратілат П.І. позивачу належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться на земельній ділянці по провулку АДРЕСА_2 в с. Жорнівка, Києво Святошинського району Київської області.

Право власності на даний будинок зареєстровано в Київському Міжміському бюро технічної інвентаризації.

ОСОБА_2, що є третьою особою у даній справі, на підставі рішення Києво Святошинського народного суду від 23.06.1989 є власником ? частини житлового будинку і надвірних будівель, в тому числі погреба з шийкою, що розташовані на земельній ділянці по провулку АДРЕСА_2 в с. Жорнівка, Києво Святошинського району Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи дана земельна ділянка знаходиться у спільній власності позивача та третьої особи 1.

Спірним рішенням, сільська рада надала дозвіл на продаж третій особі 1 земельної ділянки площею 56 м.кв., що знаходиться в спільному користуванні позивача та ОСОБА_2

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року по справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року по справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Конституційний Суд України в рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні - це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Органи місцевого самоврядування можуть бути як суб'єктами приватних правовідносин, так і суб'єктами публічних правовідносин. Причому правовий статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права публічно-правового характеру (цивільні чи публічні) вони мають намір реалізувати.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом ст. 2 та 5 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у користування чи власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право (постанови від 11.11.2014 № 21-493а14, від 09.12.2014 №21-308а14).

Крім того, про правову позицію щодо порядку розгляду справи даної категорії визначена й у постановах Великої Палати Верховного Суду у справа № № 363/2449/14-а, № 583/2715/16-ц та № 761/33504/14-а.

Відповідно до ч. 5 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є перевірка правильності продажу земельної ділянки, не може бути розглянутий за правилами КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248, 256 КАС України, суд

у х в а л и в:

1.Клопотання ОСОБА_2 щодо закриття провадження у справі № 369/8634/18 за позовом ОСОБА_3 до Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2 та Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво - Святошинському району та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

2.Провадження у адміністративній справі № 369/8634/18 за позовом ОСОБА_3 до Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2 та Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво - Святошинському району та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

3.Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.09.2018.