Справа № 805/3638/18-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2018 року

Київ

справа №805/3638/18-а

адміністративне провадження №К/9901/64206/18

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області

про визнання рішення № 65 від 05 червня 2018 року незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2, скаржник), надіслана на адресу Верховного Суду 16 жовтня 2018 року, не відповідає вимогам частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Скаржником у касаційній скарзі зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" як громадянин, віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, будь-якого документа на підтвердження зазначеної скаржником підстави для звільнення від сплати судового збору, суду касаційної інстанції не надано.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у цій справі позов містить одну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з касаційною скаргою у даній справі (у разі ненадання документа, який підтверджує зазначену скаржником підставу для звільнення від сплати судового збору), складає 1409,60 грн. (1762х0,4х200%).

Крім того, з касаційної скарги вбачається, що скаржник просить суд касаційної інстанції визнати оскаржувані ним судові рішення незаконними.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно зі статтею 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у визначених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, визначених пунктами 1-6 частини першої цієї статті.

Відтак, сформульовані скаржником вимоги не відповідають положенням статті 349 КАС України щодо повноважень суду касаційної інстанції.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02 лютого 2018 року у справі № 296/8050/16-а та від 24 травня 2018 року у справі № 462/4769/17.

Також, згідно з пунктом 1 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, найменування суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 327 КАС України судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

Проте, як вбачається з касаційної скарги ОСОБА_2, остання адресована Верховному Суду України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без руху та надати йому строк для усунення згаданих вище недоліків шляхом надання суду касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи з уточненням вимог до суду касаційної інстанції, викладених з урахуванням повноважень останнього, передбачених статтею 349 КАС України, та найменування суду касаційної інстанції; подання документа, який підтверджує зазначену скаржником підставу для звільнення від сплати судового збору, або документа про сплату судового збору в розмірі 1409,60 грн., який підлягає зарахуванню на розрахунковий рахунок 6007, отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, Судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи (чи номер касаційного провадження), Верховний Суд.

У випадку неусунення недоліків, касаційна скарга буде повернута скаржнику відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2018 року за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання рішення № 65 від 05.06.2018 року незаконним та зобов'язання вчинити певні дії без руху та надати строк для усунення недоліків 10 днів з моменту вручення даної ухвали.

2. Надіслати ОСОБА_2 копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

4. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк