Справа № 520/1744/18     
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 520/1744/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Одеса

У залі судових засідань № 25

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 (за паспортом)

представника відповідача - ОСОБА_2 (по довіреності)

представника третьої особи - не з'явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не голосуванні депутатами за рішення Одеської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки без внесення даного питання до порядку денного на чергову сесію Одеської міської ради; встановити строк та зобовязати відповідача протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки; стягнення з відповідача через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Зазначений позов переданий за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2018 року та прийнятий судом до провадження ухвалою від 22 травня 2018 року з відкриттям спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданням відповідачу строку для подання до суду відзиву на цю заяву.

Протокольною ухвалою суду від 10.07.2018 року суд задовольнив клопотання представника позивача та перейшов до розгляду справи у загальному позовному провадженні.

Протокольною ухвалою суду від 20.09.2018 року судом залучено у якості третьої особи Управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

У підготовчому засіданні 03 жовтня 2018 року прийнято до розгляду уточнений адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради, яка полягає в ухиленні від прийняття рішення на пленарному засіданні сесії Одеської міської ради, яка відбулася 04.10.2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 безоплатно (кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), зобовязати Одеську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 без внесення даного питання до порядку денного на чергову сесію Одеської міської ради; встановити строк та зобовязати Одеську міську раду протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили затвердити проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки та передачу її у приватну власність ОСОБА_1; стягнути з Одеської міської ради через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області моральну шкоду в розмірі 25000 грн. заподіяну позивачу протиправною бездіяльністю відповідача.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов, обґрунтований позивачем тим, що на виконання рішення суду у справі №520/2239/17 від 12.12.2017 року Департаментом комунальної власності Одеської міської ради йому надана відповідь щодо підготовки проекту рішення Одеської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1000 га. за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та направлення його до постійної комісії з питань землеустрою та земельних правовідносин для внесення на чергову сесію. Однак, проект рішення розглянутий на пленарних засіданнях 08.02.2017 року, 04.10.2017 року та не набрав необхідної кількості голосів депутатів Одеської міської ради. При цьому, постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 року у справі 520/5836/16-а, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради від 27.04.2016 року №629-VІІ та зобовязано Одеську міську раду у встановленому земельним законодавством України порядку затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Таким чином, відповідач повинен прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак такі дії не вчиняє, а тому суд має зобовязати відповідача вчинити такі дії без внесення даного питання до порядку денного на чергову сесію та стягнути з відповідача маральну шкоду.

Представник відповідача в судове засідання зявився. Відзив на адміністративний позов (аркуші справи 36-45) обґрунтований тим, що питання затвердження Одеською міською радою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі гр. ОСОБА_1 у приватну власність вже було предметом розгляду у судовому порядку та постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року у справі № 520/5836/16-а, зобовязано Одеську міську раду у встановленому земельним законодавством України порядку затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у приватну власність ОСОБА_1. На даний час виконавче провадження з примусового виконання рішення суду триває, а тому питання невиконання чи неналежне виконання постанови Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 року не може бути предметом окремого позовного провадження в порядку адміністративного судочинства. Крім того, неприйняття Одеською міською радою на пленарному засіданні 04.10.2017 року рішення про затвердження проекту землеустрою у звязку із не набранням проектом необхідної кількості голосів депутатів не може розглядатись як неправомірна бездіяльність місцевої ради, оскільки це є вираженням депутатами власної позиції стосовно порушеного питання.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, пояснень щодо суті позову до суду не надавав.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд вважає позов ОСОБА_1 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2016 року, у справі № 520/5836/16-а зобовязано Одеську міську раду у встановленому земельним законодавством України порядку затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (аркуші справи 51-57).

З листа Управління державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22.06.2018 року №09.1-5290 вбачається, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 53246304 з примусового виконання зазначеної постанови. 09.02.2018 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», копії якої направлено сторонам виконавчого провадження та разом з оригіналом виконавчого документа до Київського районного суду м. Одеси (аркуш справи 82).

Суд звертає увагу, що позовні вимоги позивача обґрунтовані в позові саме не виконання рішення суду, яким Одеську міську раду зобовязано у встановленому земельним законодавством України порядку затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її у приватну власність ОСОБА_1, а тому позивач просить суд встановити контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень та затвердити проект землеустрою без внесення даного питання до порядку денного на чергову сесію Одеської міської ради.

Позивач в позові зазначає про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає в ухиленні від прийняття рішення на пленарному засіданні сесії Одеської міської ради, яка відбулася 04.10.2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у приватну власність ОСОБА_1, однак така бездіяльність стосується не виконання рішення суду, про яке зазначено вище.

Слід зазначити, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість позивача звернутися до суду з заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (ст. 378 КАС України), з позовною заявою щодо рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, в разі порушення прав позивача при виконанні рішення суду (ст. 287 КАС України), з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ст. 383 КАС України), суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).

Таким чином, положеннями КАС України передбачені механізми, направлені на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, позивач наділений правами на звернення до суду з заявами, повязаними саме з виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а тому заявлені позивачем позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача не можуть розглядатися в порядку окремого позовного провадження як новий позов, оскільки направлені на виконання рішення суду у справі № 520/5836/16-а та оцінка не голосування депутатів за рішення Одеської міської ради має надаватися саме під час розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, тобто, в даному випадку, позивачем вибраний невірний спосіб захисту.

При цьому, позов, який направлений на контроль за виконанням судового рішення, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій субєкта владних повноважень з інших підстав, що не повязані з неналежним виконанням судового рішення.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові від 27.03.2018 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №520/5980/17, в якій зазначено, що позовні вимоги направлені на досягнення результатів, передбачених ст. 267 КАС України не підлягають розгляду в порядку позовного провадження як новий позов, оскільки судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах повинен розглядатись в порядку ст. 267 КАС України (аркуші справи 77-80), а у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, позовні вимоги щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії є похідними від визнання судом протиправною бездіяльності відповідача та фактично заявлені позивачем для здійснення контролю за виконанням рішення суду, про що ним зазначено в позові, однак враховуючи відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача про зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач просить зобовязати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 без внесення даного питання до порядку денного на чергову сесію Одеської міської ради, однак таке затвердження проекту буде суперечити ст. 24 Регламенту Одеської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 11.11.2015 року №1-VII, яка передбачає порядок розгляду та прийняття рішень Одеською міською радою та обовязкове внесення будь-якого питання до порядку денного.

Позивача в позові посилається, в тому числі, на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі №520/2239/17, однак суд звертає увагу на те, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність, яка відбулася 04.10.2017 року, тобто, до прийняття цього рішення, а тому це рішення ніяким чином не вплинуло на не голосування депутатами за рішення Одеської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у приватну власність ОСОБА_1

Щодо позовних вимог про стягнення з Одеської міської ради моральної шкоди в розмірі 25000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із ч. 1-3 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди позивач повязує з заподіянням протиправною бездіяльністю відповідача у вигляді ухилення від прийняття рішення на пленарному засіданні сесії Одеської міської ради, яка відбулася 04.10.2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у приватну власність ОСОБА_1 безоплатно земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

При цьому, позивач зазначає, що бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо виконання судового рішення підриває довіру населення та сприяє формуванню у громадян негативне ставлення до даних структур.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та не доведеність завдання позивачу моральної шкоди, не обґрунтування її розміру позивачем, позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01.11.2018 року.

Суддя Л.І. Свида

.