Справа № 816/2220/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/2220/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шулик Н.І.

та представників сторін:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО-КВАНТ" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕО-КВАНТ" (надалі - позивач, ТОВ "ЛЕО-КВАНТ") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС), у якому, з урахуванням заяви від 06.09.18 /а.с. 75-77/, просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 18.05.18 №707729/39592700 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.04.18 №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов'язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 26.04.18 №8.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства. За твердженням позивача, на вимогу фіскального органу, після зупинення реєстрації податкової накладної, ТОВ "ЛЕО-КВАНТ" були надані усі наявні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції. Проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги, у зв'язку з чим прийняте рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

2. Позиція відповідача.

Відповідачі позов не визнали. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідачів просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 94-96/. При цьому посилався на правомірність та обґрунтованість спірного рішення. Зауважив, що позивачем надано фіскальному органу платіжне доручення, не завірене установою банку.

3. Інші заяви сторін по суті спору.

17.09.18 судом одержано відповідь на відзив /а.с. 83-84/, у якій представник позивача стверджував, що відповідачем не спростовані доводи та аргументи платника податків по суті позовних вимог та не надано суду належних доказів на підтвердження своєї позиції.

Заперечення на відповідь до суду не надходили.

4. Процесуальні дії у справі.

Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 20.07.18 відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 08.08.18 суд, за клопотанням представника відповідача, залучив до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДФС у Полтавській області.

Протокольною ухвалою суду (без виходу до нарадчої кімнати) від 10.10.18 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Між ТОВ "ЛЕО-КВАНТ" (постачальник) та ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" (покупець) 02.04.18 укладено договір поставки №0304/18, за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити та передати у власність покупця товари виробничого призначення у відповідності до специфікацій та/аюо видаткових накладних, які є невід'ємними частинами договору, а покупець - прийняти товар й оплатити його вартість /а.с. 22-25/.

02.04.18 сторонами підписано специфікацію №2, умовами якої передбачено поставку технічного оснащення загальною вартістю 7801920,79 грн (у т.ч. ПДВ - 1300320,13 грн); додатково сторонами погоджено проведення часткової передоплати /а.с. 26/.

26.04.18 позивачем складено рахунок №8 на оплату по специфікації у розмірі 7801920,79 грн, у т.ч., ПДВ - 1300320,13 грн /а.с. 27/., а ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" здійснено попередню оплату за товар у розмірі 4820000,00 грн, у т.ч., ПДВ - 803333,33 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 26.04.18 №1986 /а.с. 28/.

У зв'язку з надходженням попередньої оплати за товар позивач 26.04.18 склав податкову накладну №8 на суму 4820000,00 грн, у т.ч., ПДВ - 803333,33 грн /а.с. 14/.

10.05.18 дану податкову накладну позивачем подано для реєстрації в ЄРПН.

Того ж дня, ТОВ "ЛЕО-КВАНТ" отримано квитанцію №1, де зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена, оскільки дана податкова накладна відповідає пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН /а.с. 16/.

16.05.18 позивачем складено та подано до ДПІ у м. Полтаві (за місцем перебування на обліку) письмові пояснення разом з первинними документами /а.с. 17-21/.

Комісією Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 18.05.18 прийнято рішення №707729/39592700 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.04.18 №8 в ЄРПН у зв'язку з наданням платником податків копій документів, складених з порушенням законодавства /а.с. 78-79/.

Не погоджуючись з рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.04.18 №8 в ЄРПН, позивач оскаржив його до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

/у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин/.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов'язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №117 (надалі - Порядок №117), визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 5 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6, 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 21 Порядку №117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

За приписами пункту 28 названого Порядку податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як визначено пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.10 №1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

ОЦІНКА ОБСТАВИН СПРАВИ

Зі змісту квитанції №1 від 10.05.18 судом встановлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної від 26.04.18 №8 критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Однак, наведене формулювання, на переконання суду, є грубим порушенням принципу обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, а також вимог пункту 13 Порядку №117, адже у квитанції не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому суд виходить з того, що фіскальним органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, визначеним пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, у той час, як чинне законодавство вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Суд зазначає, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, визначених листом ДФС від 21.03.18 №959/99-99-07-18, містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Таким чином, фіскальний орган мав чітко вказати у квитанції на конкретний вид критерію, визначений у пп. 1.6 п. 1 Критеріїв.

Окрім того, суд, виходячи з системного аналізу положень пунктів 6, 7 Порядку №117, зазначає, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної є або відповідність платника податків критеріям ризиковості платників податків, або відповідність податкової накладної критеріям ризиковості здійснення операції.

Натомість, як зазначено у квитанції №1 від 10.05.18, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної від 26.04.18 №8 в ЄРПН слугувала відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платників податків. Тобто, відповідач застосував критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до такого платника, що не відповідає наведеним вище приписам пунктів 6, 7 Порядку №117 та свідчить про зупинення контролюючим органом реєстрації податкової накладної з підстав, не передбачених законодавством.

У ході судового розгляду справи відповідач, в порушення вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав суду ні протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких позивача віднесено до такого переліку.

Отже, контролюючим органом не доведено наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

У відзиві на позов представник відповідачів зазначив, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 26.04.18 №8 в ЄРПН ухвалено у зв'язку з наданням позивачем разом з письмовими поясненнями платіжного доручення, не завіреного установою банку.

На вимогу суду сторонами надано копії платіжного доручення від 26.04.18 №1986 /а.с. 28, 62/. При цьому представник позивача у судовому засіданні зауважила, що здійснення платежу проведено у системі дистанційного обслуговування на підставі електронного розрахункового документа.

Суд враховує, що відповідно до пункту 2.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.04 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.04 за №377/8976, клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та обслуговуючого банку, може подавати до банку розрахункові документи як на паперових носіях, так і у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування.

Пунктом 2.14 згаданої Інструкції передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання". У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті "Дата виконання", має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Дослідивши в судовому засіданні копії платіжного документа суд встановив, що надана відповідачу копія містить відмітку про проведення платежу банком 26.04.18 /а.с. 62/. Водночас, на примірнику позивача вчинено напис про зарахування коштів у розмірі 4820000,00 грн на рахунок ТОВ "ЛЕО-КВАНТ", завірений підписом уповноваженої особи та відбитком печатки банку /а.с. 28/.

Позивач надходження коштів від ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" не заперечує.

З огляду на викладене, суд зазначає, що надане позивачем платіжне доручення підтверджує факт проведення ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" попередньої оплати за поставку товарів у розмірі 4820000,00 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ

Суд враховує, що дії платника податків зі складення податкової накладної за фактом одержання попередньої оплати за товар відповідають вимогам статей 185, 187 Податкового кодексу України щодо визначення першої з подій, з настанням якої у постачальника виникає обов'язок скласти податкову накладну.

Проведення покупцем попередньої оплати вартості товару погоджено сторонами та відображено у відповідних первинних документах.

Податкова накладна від 26.04.18 №8 відповідає вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що контролюючий орган не заперечує.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача достатніх підстав для складення податкової накладної від 26.04.18 №8.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для відмови у реєстрації податкової накладної від 26.04.18 №8 у ЄРПН.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про передчасність та необґрунтованість спірного рішення, у зв'язку з чим його належить визнати протиправним та скасувати, а позов ТОВ "ЛЕО-КВАНТ" в цій частині задовольнити.

Окрім того, зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної контролюючим органом обрано лише відповідність такої накладної критеріям ризиковості платника податку, а обґрунтованість даної підстави не знайшла свого підтвердження у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання ДФС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 26.04.18 №8, складену ТОВ "ЛЕО-КВАНТ".

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 25.06.18 №102 /а.с. 5/. Кошти у розмірі 1762,00 грн зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України, на підтвердження чого до матеріалів справи залучено виписку /а.с. 99/.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправного рішення Головним управлінням ДФС у Полтавській області, суд дійшов висновку, що сплачений ТОВ "ЛЕО-КВАНТ" судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 139, 241-246, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО-КВАНТ" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 18.05.2018 №707729/39592700.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (; Львівська площа, 8, м. Київ-53, МСП 04655) зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 26.04.2018 №8, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕО-КВАНТ" (; пров. Карпенка-Карого 29, м. Полтава, Полтавська область, 36002).

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО-КВАНТ" про встановлення судового контролю відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області (; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО-КВАНТ" (; пров. Карпенка-Карого 29, м. Полтава, Полтавська область, 36002) судові витрати у розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року.

Суддя О.О. Кукоба