Справа № 804/8243/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 жовтня 2018 року

Київ

справа №804/8243/17

адміністративне провадження №К/9901/63798/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №804/8243/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпрометиз» до Офісу великих платників податків ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Дніпрометиз» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.11.2017 №.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 - позов задоволено повністю.

Суди попередніх інстанцій встановили, що під час проведення контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Дніпрометиз» з питань перевірки формування від'ємного значення податку на додану вартість за податковою декларацією за серпень 2017 року, встановлено порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення суми податкового кредиту в серпні 2017 року на 69 717,00 грн. та порушення пункту 200.1, абз. «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України в частині завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податного) періоду на суму 69 717,00 грн.

За результатами вказаної перевірки складено акт №152/28-10-46-06-05393145 від 10.11.2017, на підставі якого Офіс великих платників податків ДФС прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.11.2017 № про зменшення суми, що включається до складу податкового кредиту наступного завітного (податкового) періоду у розмірі 69 717,00 грн.

Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійсненими у межах господарської діяльності платника податку і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку цього платника.

Суди попередніх інстанцій встановили, що факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами у перевіряємому періоді підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, оформленими на виконання умов укладених договорів, які повністю відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача та рух його активів.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про реальність господарських операцій позивача з його контрагентами - постачальниками та, як наслідок, про неправомірність податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.11.2017 №.

Офіс великих платників податків ДФС, не погодившись вз судовими рішеннями, звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №804/8243/17, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позивних вимог повністю.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1762 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 176200 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №804/8243/17є вимога про визнання протиправним та скасувати податкового повідомлення - рішення від 29.11.2017р. № у розмірі 69717грн.

Отже рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 та постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №804/8243/17 - не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 у справі №804/8243/17.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова