Справа № 826/5653/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 жовтня 2018 року № 826/5653/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., за участю секретаря судового засідання Скидан С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2
до треті особи проПечерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_3, ОСОБА_4 зобов'язання вчинити дії

за участю:

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - не з'явився;

від третіх осіб - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд зобов'язати Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію зняти з реєстрації ОСОБА_4 як особу, яка втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності його опікуваній ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.11.2013, яке набрало законної сили, витребувано квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_3. На даний час за вищевказаною адресою незаконно продовжує бути зареєстрована донька колишньої власниці квартири ОСОБА_3 - ОСОБА_4. Стверджує, що ОСОБА_4 ніколи не проживала і не проживає за вищевказаною адресою та у зв'язку з небажанням останньої з 2014 року добровільно знятись з реєстрації, що спричиняє значні матеріальні збитки та невиправдані витрати на утримання квартири, ОСОБА_1, як законний опікун власниці квартири ОСОБА_2, вимушений був звернутись до Печерської районної і місті Києві державної адміністрації з метою зняти з реєстрації ОСОБА_4 як особу, яка втратила законне право бути зареєстрованою за даною адресою. Разом з тим, відповідач протиправно відмовив у задоволенні заяви про зняття з реєстрації ОСОБА_4, що стало наслідком звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від від 11.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 826/5653/18 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

27.04.2018 ОСОБА_1 подано до суду додаткові пояснення, у яких акцентовано увагу на тому, що у ОСОБА_4 відсутні законні підстави бути зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3.

02.05.2018 ОСОБА_1 подано до суду додаткові пояснення, у яких останній повідомив, що ні ОСОБА_3, ні її донька наразі не сплачують за комунальні послуги по квартирі, та продовжує бути незаконно зареєстрованою за вищевказаною адресою, спричиняючи власниці значні матеріальні та моральні збитки, створюючи штучні перешкоди в користуванні належним їй майном.

07.05.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи відсутністю на даний час рішення про визнання громадянки ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

12.06.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_3, у якій остання просить суд залучити її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, мотивуючи тим, що рішення у даній справі матиме вплив на права та інтереси останньої.

Ухвалою суду від 23.06.2018 залучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 18.07.2018.

13.07.2018 ОСОБА_3 подано до суду пояснення, у яких остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Суть пояснень зведена до того, що наразі між третьою особою та опікуном ОСОБА_2 триває житловий спір, який став наслідком численних судових справ, розгляд яких триває і наразі, та кримінального провадження.

17.07.2018 ОСОБА_1 подано до суду заяву, у якій останній акцентував увагу на тому, що третя особа по справі вчиняла, вчиняє і буде вчиняти кримінальні правопорушення проти його недієздатної 90-річної глухонімої опікуваної, інваліда 2 групи з дитинства ОСОБА_2, повністю ігноруючи при цьому чинну Конституцію і закони України. Так само і відповідач вчиняє незаконні протиправні дії, незаконно відмовивши зняти з місця реєстрації ОСОБА_4, яка з 2014 року продовжує бути незаконно зареєстрованою в квартирі, яка одноособово належить на праві приватної власності його недієздатній опікуваній 90-річній ОСОБА_2, причиняючи таким чином їй шкоду здоров'ю, матеріальні збитки і моральні страждання.

18.07.2018 ОСОБА_1 подано до суду заперечення на заяву та пояснення ОСОБА_3, у яких останній зазначив, що у третьої особи на меті ввести суд в оману. Також, звернув увагу на обґрунтованості його позовних вимог.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 18.07.2018 залучено ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відкладено підготовче судове засідання на 11.09.2018.

08.08.2018 ОСОБА_1 подано до суду заперечення на заяву та пояснення ОСОБА_3, у яких додатково наведено доводи в обґрунтування помилковості тверджень третьої особи.

11.09.2018 представником третіх осіб ОСОБА_5 подано до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду, у зв'язку з невідповідністю останньої вимогам частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалами суду, постановленими без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 11.09.2018:

- відмовлено у задоволенні клопотання представника третіх осіб ОСОБА_5 про залишення позовної заяви без розгляду;

- закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 23.10.2018 о 16:00.

22.10.2017 ОСОБА_4 подано до суду письмові пояснення, у яких остання просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав правомірної відмови відповідача у знятті її з реєстрації.

У судовому засіданні 23.10.2018 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 23.10.2018 не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, у відповіді на відзив відповідач просив розглянути справу за відсутності свого представника.

Представник третіх осіб у судовому засіданні 23.10.2018 заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 23.10.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника третіх осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

22.03.2018 ОСОБА_1, як опікун недієздатної ОСОБА_2, звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою, у якій просив зняти з реєстрації ОСОБА_4 у зв'язку з втратою підстав на право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Листом від 29.03.2018 № 105-105/ОП/Б-114/3-847 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для зняття з реєстрації місця проживання громадянки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3. Відмову відповідач мотивував відсутністю рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Також, відповідач звернув увагу представника недієздатної ОСОБА_2 на те, що у разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

На переконання представника позивача вказана відмова є незаконною, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 3 Закону України від 11.12.2003 N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі - Закон N 1382-IV):

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради;

зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до статті 7 Закону N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також форми необхідних для цього документів визначені Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 N 207 (далі - Правила N 207).

Згідно з пунктом 26 Правил N 207 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев'ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку та піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування.

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

З аналізу наведених правових норм вбачається, чинним законодавством передбачено чіткий перелік підстав, за наявності яких особа може бути знята з реєстрації місця проживання.

На думку законного представника позивача, з 2014 року ОСОБА_4 втратила право користування квартирою № АДРЕСА_1, що є безумовною підставою для зняття останньої з реєстрації місця проживання у вказаній квартирі. Наведений висновок ґрунтується на рішенні Печерського районного суду міста Києва від 22.11.2013.

Так, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.11.2013 у справі № 757/7761/13-ц, яке набрало законної сили 27.02.2014, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 який був укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_9 11.05.2006, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О., за номером у реєстрі 1579; витребувано з володіння ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_3.

Поряд з цим, вказаним рішенням не встановлено, що донька ОСОБА_3 - ОСОБА_4 втратила право користування жилим приміщенням та не вирішено питання щодо примусового зняття з реєстраційного обліку останньої.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону N 1382-IV орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом N 1382-IV, оскільки заявником не було надано документів, які б підтверджували припинення підстав та права ОСОБА_4 на користування житловим приміщенням.

Крім того, суд звертає увагу, що у заяві ОСОБА_1 від 22.03.2018 відсутні відомості щодо надання Печерській районній в місті Києві державній адміністрації документа, що посвідчує особу останнього та документа, що підтверджує його повноваження як законного представника ОСОБА_2

Наведені обставини додатково підтверджують правомірність дій відповідача при прийнятті рішення про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_4.

При вирішенні даної справи суд не приймає до уваги доводи учасників справи щодо наявності житлового спору між останніми та звертає увагу, що у провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 757/21768/14-ц за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району "Липкижитлосервіс" при Печерській районній в м. Києві державній адміністрації в особі виконуючого обов'язків директора ОСОБА_8, Печерського районного відділу ГУ ДМ України, третя особа: Служба у справах дітей Печерської в м. Києві районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, примусового зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно, вирішення відповідачем питання про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4 буде можливо лише на підставі рішення суду у вказаній цивільній справі.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_2 (01010, АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко

Повний текст рішення складено та підписано 1 листопада 2018 року.