Справа № 160/7961/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

49089 м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, (веб адреса сторінки на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://adm.dp.court.gov.ua)

25 жовтня 2018 р. Справа № 160/7961/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О., дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень»; зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які скасовані на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень»; зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які скасовані на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5.

Згідно зі ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пп.1 п.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» зазначає, що останньому на праві власності належить об'єкт нерухомого майна, а саме: пансіонат відпочинку (база відпочинку) батьків та дітей «Аквамарин», розташований за адресою: Запорізька область, Якимівський р-н, смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип (Коса «Пересип»), буд.136, площа земельної ділянки 73 500 кв.м., в підтвердження чого до позовної заяви у якості доказу надано інформаційну довідку №134427121 від 15.08.2018 р.

При цьому, в тексті позовної заяви позивачем зазначено, що 16.07.2018 р. Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, розглянуто скаргу ТОВ «ПКК «Спецбудналадка», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 08.06.2018 р., зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11.06.2018 р. за №17882-33-18 щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.03.2018 р. №40031365, від 08.05.2018 р. №40998196 прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. та рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2018 р. №40736715, від 03.05.2018 р. №40914076 прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Ткаліч В.О.

Так, на підставі висновків Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, відповідачем прийнято наказ від 23.07.2018 р. № 2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скаргу зазначених осіб задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.03.2018 р. №40031365, від 08.05.2018 р. №40998196 прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. та рішення про державу реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2018 р. №40736715, від 03.05.2018 р. №40914076 прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Ткаліч В.О., внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про скасування записів, внесених на підставі цих рішень.

На підставі зазначеного вище, позивач зазначає, що зазначеним наказом Міністерства юстиції України скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» на об'єкт нерухомого майна: Пансіонат відпочинку (база відпочинку) батьків та дітей «Аквамарін», розташована за адресою: Запорізька обл., Якимівський р-н, смт.Кирилівка, вул. Коса Пересип (Коса «Пересип»), буд.136, площа земельної ділянки 73 500 кв.м.

Відтак, враховуючи суб'єктний склад можливих власників наведеного вище майна, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКК «Спецбудналадка», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також зважаючи на суть наявного між ними спору про право, суд вважає, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Інший порядок судового провадження встановлений Положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у поряду цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналізуючи зазначені вище норми, суд приходить до висновку, що за загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Зі змісту позовних вимог позовної заяви судом встановлено, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень»; зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які скасовані на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5.

Відтак, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є спір про право, який виник у позивача внаслідок прийняття Міністерством юстиції України наказу від 23.07.2018 р. №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасовано рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 07.03.2018 р. №40031365, від 08.05.2018 р. №40998196, які прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2018 р. №40736715, від 03.05.2018 р. №40914076, які прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Ткаліч В.О., ВНЕСЕНО ДО Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про скасування записів, внесених на підставі цих рішень.

Таким чином, визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень» та надання останньому відповідної правової оцінки, матиме наслідком вплив на майнові права тієї особи, щодо якої зазначені рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 07.03.2018 р. №40031365, від 08.05.2018 р. №40998196, які прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2018 р. №40736715, від 03.05.2018 р. №40914076, які прийняті державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Ткаліч В.О., будуть скасовані внаслідок визнання протиправним, та як наслідок скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч.1 ст.6 Конвенції.

У п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що суд з «судом, встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції передбачає «усно організаційну структуру судів включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, який не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, вказаний спір не є публічно-правовим та не пов'язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, незважаючи на той факт, що судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб, заявлений спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а справа не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і повинна вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Зазначена позиція прямо кореспондується правовій позиції Великої палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.04.2018 р. по справі 817/1048/16 (провадження №11-202апп18).

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження в у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень»; зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які скасовані на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5

Керуючись п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5 «Про скасування рішень про державну реєстрації прав та їх обтяжень»; зобов'язання Міністерства юстиції України вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які скасовані на підставі оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України від 23.07.2018 р. №2423/5, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу право на звернення з даним позовом до відповідного місцевого загального суду в порядку, передбаченому чинним цивільно-процесуальним законодавством.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно до ч. 4 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова