Справа № 826/3396/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

09 жовтня 2018 року м. Київ № 826/3396/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги ГУ ДФС у Київській області від 10.05.2017 р. №2296-17, якою від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" вимагається сплатити 305 553,49 грн. пені з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.08.2018 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДФС у Київській області від 10.05.2017 № 2296-17.

Від представника позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян надійшла заява про відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме, витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначає, що після відкриття провадження та постановлення судом вищевказаного рішення позивачем подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 32 500,00 грн., а саме позивачем подано копії договору про надання правової (професійної правничої) допомоги та звітів до цього договору на вказану суму.

Таким чином, як стверджує заявник, позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 500,00 грн., у зв'язку з чим, просить суд ухвалити рішення про відшкодування відповідних судових витрат.

Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. (частина третя статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.08.2018 в адміністративній справі № 826/3396/18 прийнято в порядку спрощеного провадження, отже питання, щодо вирішення питання про ухвалення додаткового судового рішення також здійснюється у порядку спрощеного провадження.

За змістом норм ч. 1 і 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються втому числі витрат, пов'язаних з розглядом справи, - витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 і 3 ст. 134 цього Кодексу витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат береться: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поряд з цим, в силу приписів ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах – суб’єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З наведеної норми Закону вбачається, що вказаним положеннями передбачено відшкодування витрат за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Підготовка позову, надання консультацій, вивчення документів по справі в цілому під вищезазначений перелік не підпадає, а тому не підлягає компенсації згідно з положеннями даного Закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 у справі №826/8311/17.

Разом з тим на підтвердження витрат на правову допомогу повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

В матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Таким чином, аналізуючи все вищенаведене, враховуючи документи надані позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що вказані документи не можуть слугувати належними та допустимими доказами для підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у справі № 826/3396/18, а тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС" щодо компенсації суми судових витрат, до яких входять витрати на професійну правничу допомогу розмірі 32 500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 241 - 243, 248, 250, 252, 256, 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.Г. Вєкуа