Справа № 162/320/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/1071/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області Вахмістрова Дмитра Валерійовича на рішення Любешівського районного суду Волинської області від 06 червня 2018 року прийняте суддею Гладіч Н.І. в смт. Любешів у справі № 162/320/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області Вахмістрова Дмитра Валерійовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) у Волинській області Вахмістрова Дмитра Валерійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 06 червня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю та закрито провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд виходив з того, що відповідачем доказів про вчинення позивачем розвороту всупереч ПДР (ч.1 ст. 122 КУпАП) не надав. Відповідно не виконав вимог ст. 280 КУпАП - не з'ясував всіх обставин справи.

Не погодившись із даним судовим рішенням, стороною відповідача подано апеляційну скаргу, де вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 здійснив розворот в забороненому місці, перед знаком 3.24 «Розворот заборонено», чим порушив п.п. 8.4 «В» ПДР, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Факт підтверджується відеозаписом, однак відзив з додатками не було взято до уваги судом першої інстанції.

Розгляд і вирішення справи проведено працівником поліції з врахуванням всіх обставин, а наведені доводи у позові є надуманими.

Стороною позивача по справі скеровано відзив на апеляційну скаргу де зазначається, що пояснення в нього не відбирались, адвоката не представлено, розгляд справи не відкладено.

Крім того, відповідачу був наданий достатній строк для подачі відзиву на позовну заяву, з можливістю надання доказів, проте цим правом сторона відповідач по справі не скористалася.

Всупереч ст. 276 КУпАП відповідач позбавив можливості провести розгляд адмінматеріалів за місцем проживання позивача.

Відеозапис не є доказом як і рапорт поліцейського. При прийнятті рішення слід враховувати вимоги ст. 308 КАС України.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю апеляційний суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що стороною відповідача лише 04.06.2018 року скеровано відзив і докази на адресу суду (а.с. 24), чим пропущено 15-ти денний строк зазначений в ухвалі Любешівського районного суду Волинської області від 08.05.2018 року, копію якої відповідачем отримано 14.05.2018 року (а.с.8, 12). Відтак, у відповідності до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Із відеозапису долучено до матеріалів справи з'ясовано, що це перше порушення позивача.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КУпАП України та ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) - при складенні постанови про накладення адміністративного стягнення та судом при розгляді справи щодо оскарження даної постанови в порядку адміністративного судочинства, встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі.

У зазначеній справі такі дані встановлені показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису.

Зі змісту частини 1 статті 70 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Таким чином, лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі. Тому, суд погоджується з висновками судів першої інстанції щодо непідтвердженості факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, з огляду на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксована лише процедура притягнення до адміністративної відповідальності та не підтверджено факт здійснення самого порушення стороною по справі, крім того повний відеозапис стороною відповідача не надано.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 31 липня 2018 (справа № 712/5675/17).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Волинській області залишити без задоволення, рішення Любешівського районного суду Волинської області від 06 червня 2018 року у справі № 162/320/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення виготовлено 29.10.2018 року.