Справа № 2-а-768/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-768/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Бабка Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська про визнання не законною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначила, що постановою відповідача від 06.04.2010 року її на підставі ст.14-1 КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. за здійснення зупинки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Вважає вказану постанову незаконною, такою що винесена з порушенням норм КУпАП, оскільки відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, з доданих до постанови фотознімків не вбачається факт вчинення нею правопорушення при зазначених в постанові обставинах. В звязку з цим, просила визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрити.

В судове засідання позивачка та відповідач не зявились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутності.

З урахуванням зазначеного та відповідно до положень ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності не зявившихся сторін.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2010 року інспектором ДПС взводу ДПС із забезпечення супроводження ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення позивачки на підставі ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 300 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Як зазначено в постанові, 06.04.2010 року о 12-57 г. водій автомобілю НОМЕР_1 на пр.К.Маркса в м.Дніпропетровську порушив вимоги п.8.1 ПДР України здійснивши зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено» (а.с.8).

Відповідно до ст.122 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає, окрім іншого, за порушення водіями правил зупинки, стоянки.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у повноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП передбачає вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Частиною шостою вказаної статті встановлено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Технічний прилад «Візір», яким було зафіксоване правопорушення, фактично не є таким, що працює в автоматичному режимі. Його використання з метою фіксування правопорушення здійснюється безпосередньо працівником ДАІ, він працює від акумуляторної батареї, відповідно до технічних характеристик має можливість вибору спеціальних режимів роботи.

Таким чином, дії відповідача щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності на підставі ст.14-1 КУпАП, як власника автомобіля та застосування до правопорушення, виявленого та зафіксованого за допомогою технічного приладу «Візір», положень ст.258 КУпАП про необовязковість складання протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними.

Винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу в даному випадку порушує передбачені ст.268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: знайомиться з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Вказані обставини відповідачем при винесені оскаржуваної постанови у відсутності правопорушника, враховано небуло.

Таким чином при винесенні постанови від 06.04.2010 року та накладені адміністративного стягнення відповідач припустився порушень передбаченого ст.ст.33,254,258,280 КУпАП порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановивши вину позивача без обовязкового для даного випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також без врахування передбачених ст.ст.33,280 КУпАП обставин.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Згідно ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачка заперечувала факт порушення нею вимог ПДР України, а з фотознімків, що додаються до оскаржуваної постанови, на яких зафіксовано автомобіль НОМЕР_1, що належить позивачці, не вбачається місце (ділянка дороги) де було зафіксовано правопорушення, наявність на вказаній ділянці дорожнього знаку 3.34, що забороняє зупинку, інші сталі орієнтири, що розташовані вздовж вулиці, з яких можна зробити висновок про зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34, що зафіксований на фотознімку-1 (а.с.9).

Відповідач в судове засідання не зявився та не надав належних доказів щодо спростування доводів позивачки та наявності вини останньої в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та постанову відповідача від 06.04.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП слід скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях позивачки складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,14-1,33, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,254,258,268,280,288,289,293 КУпАП, ст.ст.11,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська про визнання не законною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі задовольнити частково.

Постанову серії АН №618484 від 06 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено 23.06.2010 року.

Суддя С.Ю.Казак