Справа № 335/8331/18
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8331/18 2-а/335/259/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративним справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 483682 від 14.07.2018 у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до поліцейського батальйону № 4 роти № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96) про скасування постанови серії ЕАА № 483682 від 14.07.2018 у справі про адміністративне правопорушення з підстав не відповідності постанови вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в якій позивач просить суд:

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 483682 від 14.07.2018;

- адміністративне провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 14.07.2018 року о 22 годині 56 хвилин, керуючи транспортним засобом SSANG YONG KORANDO АР0400ЕЕ, позивач їхав по Горіхівському шосе, 17 та був зупинений Відповідачем, який підійшов до нього та почав пояснювати, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, їхавши з увімкненим ближнім світлом фар у темну пору доби та попросив надати документи, які зазначені в п. 2.1 «а», «б» Правил дорожнього руху. Одразу Відповідач почав складати постанову у справі про адміністративне правопорушення, де зазначалося порушення, які нібито полягали, що ОСОБА_1 їхав з увімкненим ближнім світлом фар у темну пору доби та не предявив свідоцтво на керування транспортного засобу. За це мене було відразу притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною оскільки порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та позивачу у відповідності до вимог ст. 279, 280 КУпАП не оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснено прав та обов'язків, не заслухано особу, яка бере участь у розгляді справи, не досліджено докази і не надано можливості заявити клопотань. Тими самими діями порушено право позивача на захист. Також, позивач вважає, що поліцейський не надав жодних доказів, щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Такі дії відповідача є порушенням вимог ст. 276 КУпАП та вимог ст. 268 КУпАП.

Ухвалою суду від 18.07.2018 року відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, з підтверджуючими доказами в обґрунтування, запропоновано надати письмові пояснення щодо позовних вимог, всі наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Станом час розгляду справи відповідачем і третьою особою не виконано вимог суду, у відповідності до ухвали від 18.07.2018.

У судове засідання сторони не зявились. Про місце, час і дату судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Позивачем до суду 02.10.2018 подано заяву про розгляд справи без його участі, з проханням задовольнити позов у повному обсязі. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Його неявка до суду не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі наведеної норми, а також, врахувавши заяву позивача, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

14.07.2018 поліцейським капралом Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення (серія ЕАА № 4883682), передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. По суті обставин зазначено, що ОСОБА_1, 14.07.2018 о 22 год. 56 хв. 17 сек., по у м. Запоріжжя Шосе Горіхівське. 17 км. керуючи автомобілем KORANDA AP0400EE, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п 19.1.а ПДР порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів і темну пору, в умовах недостатньої видимості,в тунелях (п.6 оскаржуваної Постанови).

В пункті 9 оскаржуваної постанови зазначено, що «до постанови додається ... на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати порушником штрафу у строк установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами ДВС стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 850 грн.». Тобто, до постанови не додано поліцейським капралом ОСОБА_2 жодного доказу, який би свідчив про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

На виконання приписів вищевказаних норм прийнято Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція).

Розділом ІІІ Інструкції передбачено те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до статей 258, 283 КУпАП уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Загалом, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Однак, відповідач до суду не зявився, та не надав суду жодних доказів, які б свідчили про законність винесеної постанови.

Таким чином, відсутність відеозапису або інших належних доказів не дає суду можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було.

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Доказів, свідчень або інших відомостей до постанови ЕАА № 4883682 від 14.07.2018, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, відповідачем зібрано не було та суду не надано, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було.

Суд вважає, що за таких обставин в матеріалах справи немає підтвердження, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така вимога задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє на правомірність винесеної таким органом постанову.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 222, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП, ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського капрала Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2 серія ЕАА № 483682 від 14.07.2018 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) протягом десяти днів з дня його постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.П. Соболєва