Справа № 810/1368/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1368/18 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом самозайнятої особи, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Петрової Ірини Григорівни до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року адміністративний позов самозайнятої особи, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Петрової Ірини Григорівни до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Київській області № від 06 березня 2018 року, яким приватному нотаріусу Петровій І.Г. донараховано єдиного внеску в сумі 23 872,43 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Київській області № від 06 березня 2018 року, яким приватному нотаріусу Петровій І.Г. донараховано штрафні санкції за несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1193,62 грн.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, на підставі ст. 77 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.13 Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу ГУ ДФС у Київській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки» №2388 від 28 грудня 2017 року, згідно плану - графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік та направлень про проведення документальної планової виїзної перевірки від 09 січня 2018 року №17 та №22, виданих Головним управлінням ДФС у Київській області, була проведена документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання фізичною особою, яка займається незалежною професійною діяльністю Петровою Іриною Григорівною вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та з питань нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами документальної планової виїзної перевірки ГУ ДФС у Київській області складено акт перевірки від 29 січня 2018 року №56/10-36-13-09/.

В Акті перевірки зазначено, що за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року самозайнятою особою Петровою І.Г. порушено абз. 1 п. 2 ч.1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України N 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та враховуючи вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI занижено базу нарахування єдиного соціального внеску (занижено чистий оподатковуваний дохід з урахуванням максимальної величини), на загальну суму 68 796,79 грн., в т.ч.: за 2014 рік в сумі 68796,79 грн., в результаті чого занижено суму єдиного соціального внеску, що підлягає сплаті на загальну суму 23 872,43 грн., в тому числі за 2014 рік на суму 23 872,43 грн., чим порушено вимоги п.2 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму 23 872,43 гривень.

На підставі вказаних висновків відповідачем прийнято:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 06 березня 2018 року відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сума недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 23 872,43 грн.;

- рішення № від 06 березня 2018 року за порушення позивачем п.2 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування 23 872,43 грн. та штрафні санкції в розмірі 1 193,62 грн.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач оскаржила їх в судовому порядку.

Згідно положень статті 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність.

Статтею 32 цього Закону встановлено, що приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 14.1.226 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України самозайнята особа це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Пунктом 178.1 статті 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу.

Фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності.

Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді (п.178.1 статті 178 ПКУ).

Поряд з цим, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно п. 2 ч. 1 статті 1 вищевказаного Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

В силу приписів п. 5 ч. 1 статті 4 вказаного Закону платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до ч. 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

З вказаних норм вбачається, що приватні нотаріуси зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року, а звітним періодом для них є календарний рік.

Крім того, відповідно до п. 3.4 розділу II Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №454 (в чинній редакції на час виникнення правовідносин, далі - Порядок спірних правовідносин), фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 01 травня року, наступного за звітним періодом.

Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Разом з тим, згідно п. 4.12 розділу IV Порядку, особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, зокрема нотаріальною діяльністю, формують та подають до органів доходів і зборів звіт згідно з таблицею 3 додатка 5 до цього Порядку.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що чинним законодавством не встановлено нормативної вимоги від самозайнятої особи - приватного нотаріуса проводити обчислення суми єдиного внеску з середньомісячного чистого доходу, вирахуваного шляхом ділення річного чистого доходу на 12 місяців. Єдиною вимогою виступає відповідність даним річної податкової декларації.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, сума доходу, на який нараховується єдиний внесок за даними самозайнятої особи, визначена позивачем шляхом подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік. Необхідно зазначити, що в 2014 рік позивач знаходилась на лікарняному в зв'язку з народженням дітей та в декретній відпустці по догляду за дітьми (свідоцтво про народження ОСОБА_4 та свідоцтво про народження ОСОБА_5.), отже не мала можливості повноцінно працювати та щомісячно отримувати дохід.

Відповідач під час перевірки не встановив розбіжностей чи порушень щодо правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу в деклараціях за 2014 рік, підтвердив суму доходу позивача, яка заявлена у податковій декларації за 2014 рік - 138 609.17 грн., однак, самостійно розділив її рівними сумами на 12 місяців по кожному року і з урахуванням цього нарахував позивачу грошові зобов'язання та прийняв вимогу про сплату боргу (недоїмки) і рішення про застосування штрафних санкцій. Тобто, як вірно визначено судом першої інстанції, ДПІ безпідставно на власний розсуд застосована максимальна база нарахування єдиного внеску.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) від № від 06 березня 2018 року та рішення № від 06 березня 2018 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Таким чином обґрунтованою є позиція суду першої інстанції щодо правомірності вимог позивача.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.