Справа № 810/2785/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2018-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року № 810/2785/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить: - визнати дії відповідача щодо протизаконного застосування у 2018 році при переведенні позивача з пенсії за вислугу років, призначеної у 2000 році згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати за 2014-2016 календарні роки неправомірними; - зобовязати відповідача провести обчислення пенсії позивача за віком у відповідності до ч.1 ст.27 та ч.ч.1,2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016-2017 роки (5377,90 грн.), нарахувати та виплату йому (пенсії за віком) у відповідному розмірі з дня призначення пенсії за віком 03 січня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 2000 році йому призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. З січня 2018 року, маючи вік понад 60 років, позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст.ст.26,27,40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Проте, при здійсненні перерахунку пенсії розмір його пенсії за віком виявився меншим ніж мав становити за умовами норм Законів України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Причиною цього стало застосування пенсійним фондом для розрахунку розміру пенсії за віком, показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, а не показник середньої заробітної плати за два календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком. Застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати за 2014-2016 р. позивач вважає неправомірним, посилаючись на те, що він звернувся з заявою про призначення нового виду пенсії, передбаченого Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також під час обчислення його попереднього виду пенсії ніякий показник середньої заробітної плати не повинен застосовуватися.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав письмові заперечення на позовну заяву, в яких проти позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що з 2000 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992.

03 січня 2018 року, маючи вік понад 60 років, позивач подав до відповідача заяву про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст.ст. 26,27,40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» замість пенсії за вислугу років, призначеної раніше відповідно до розділу ІІ Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відповідачем здійснено розрахунок пенсії позивача за віком, де виявилось що розмір пенсії за віком менший, ніж мав становити за умовами передбаченими Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В подальшому позивач 22.05.2018 звернувся з заявою до відповідача, в якій просив провести обчислення пенсії за віком, відповідно до його заяви від 03.01.2018 замість пенсії за вислугу років «військової». Із застосуванням показника середньої заробітної плати по країні за 2016 та 2017 роки відповідно до редакції ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», чинної для 2018 року.

Листом від 25.05.2018 № 4919/03 відповідач повідомив, що для застосовування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 - 2017 роки при обчисленні пенсії за віком, підстави відсутні.

Так, статтею 1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-ХІ) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Правила перерахунку пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, прожиткового мінімуму та страхового стажу визначені статтею 42 названого Закону.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання в цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону № 1058-IV).

За змістом частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000.

Тобто, для обчислення пенсії враховується вся заробітна плата, в тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

Згідно частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата для обчислення пенсії розраховується за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, заробітна плата, яку отримував пенсіонер, продовжуючи працювати після призначення йому пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Викладене свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак, у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншого виду пенсії за іншим законом.

Такі висновки були викладені Верховним судом України у постановах від 31.03.2015 (справа № 21-612а14) та від 22.12.2015 (справа № 21-4071а15).

Аналіз вищенаведених положень закону у розрізі рішень Верховного суду України, прийнятих за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, дає підстави для висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком відповідач повинен був застосовувати положення частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV, а не частини третьої статті 45 цього Закону.

З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про неправомірність застосування Бориспільським об'єднаним управлінням ПФУ Київської області при призначенні позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2014-2016 р. та застосування величини оцінки одного страхового стажу 1%.

Коефіцієнт оцінки страхового стажу на момент призначення позивачу пенсії за віком становив 1,35, а отже в силу вимог ст. 58 Конституції України при перерахунку пенсії позивача має бути врахований саме такий показник, оскільки відповідні зміни до ст. 25 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, якими було визначено величину оцінку одного року трудового стажу -1%, були внесені в жовтні 2017 року та зворотної сили не мають.

Доказів на підтвердження розміру величини оцінки одного року страхового стажу, яка була застосована при призначенні позивачу пенсії за віком, відповідач не надав, а відтак суд вважає обґрунтованими і вимоги позивача про застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки такий розмір величини оцінки одного року страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі (що мало місце з позивачем) визначений частиною 1 статті 25 Закону № 1058-IV (в редакції Закону № 107-VI від 28.12.2007, чинній на час призначення позивачу пенсії за віком).

З урахуванням наведеного порушені права позивача підлягають поновленню у спосіб, передбачений пунктом 2 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, - шляхом зобов'язання відповідача провести обчислення пенсії позивача за віком у відповідності до ч.1 ст.27 та ч.ч.1,2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016-2017 роки (5377,90 грн.), нарахування та виплату її (пенсії за віком) у відповідному розмірі з дня призначення пенсії за віком 03 січня 2018 року.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів щодо правомірності своїх дій, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 205, 241, 245, 246, 257, 259-262, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо протизаконного застосування у 2018 році при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років, призначеної у 2000 році згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» показника середньої заробітної плати за 2014-2016 календарні роки неправомірними.

Зобовязати Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести обчислення пенсії ОСОБА_1 за віком у відповідності до ч.1 ст.27 та ч.ч.1,2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2016-2017 роки (5377,90 грн.), нарахування та виплату її (пенсії за віком) у відповідному розмірі з дня призначення пенсії за віком 03 січня 2018 року.

Стягнути з Бориспільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.