Справа № 808/1282/18
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

30 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 808/1282/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Семененко Я.В. (доповідач),

судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року (суддя Калишник Ю.В.) по справі №808/1282/18 за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №62/Р-7 від 28.03.2018 про відмову у перерахунку і виплаті пенсії;

2) зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію на рівні з військовослужбовцями строкової служби відповідно п.3 ст.59 Закону України №796-12, постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15 жовтня 2017 року, п."г" ст.3 Закону України №2262-XII від 09.04.1992 з 01 жовтня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інвалідом 2 групи. Позивач перебуває на обліку в Мелітопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії по інвалідності. У зв'язку із змінами у чинному законодавстві, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії на підставі постанови КМУ від 15 листопада 2017 року №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в цьому йому було відмовлено з посиланням на відсутність у позивача такого права. Не погоджуючись з такими діями відповідача та зазначаючи те, що він має право на перерахунок пенсії до розмірів, які визначені ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено висновки про відсутність у позивача права на призначення пенсії на підставі п."г" ст.3 Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а також про відсутність у позивача права на перерахунок пенсії на підставі п.3 ст.59 Закону України №796-12 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки положення ст..59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", постанови КМУ від 15 листопада 2017 року №851, визначають право на перерахунок пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків

Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали інвалідами. При цьому, таке право мають не усі військовослужбовці, а лише ті, які на той час проходили дійсну строкову службу. Оскільки позивач, у період участі ним в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не проходив дійсну строкову службу, то суд першої інстанції вказав на відсутність у нього права на перерахунок пенсії.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно вдався до встановлення права позивача на призначення пенсії на підставі Закону України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», оскільки позивач про це суд не просив а ні відповідача, а ні суд. Позивач вказує на те, що зроблені ним посилання у позові на Закон України №2262-XII необхідні лише для обґрунтування його позиції щодо того, що він є військовослужбовцем і на нього поширюються всі гарантії військовослужбовця, які визначені цим Законом. Щодо суті спірних правовідносин позивач вказує на те, що у період участі ним в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, він, у розумінні Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», був військовослужбовцем, оскільки був призваний на військові збори у межах яких і приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З цих підстав позивач вважає, що у нього існує право на перерахунок пенсії у відповідності до положень ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №85, оскільки він є особою, яка відповідає наступним критеріям: 1) брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; 2) є інвалідом, внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС; 3) був військовослужбовцем під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обґрунтованість.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Конституційним Судом України справи щодо неконституційності відмови у призначенні пенсії на підставі постанови КМУ №831. Дослідивши наведені позивачем підстави зупинення провадження у справі, суд зазначає те, що на час розгляду цієї справи, на розгляді Конституційного Суду України не знаходяться справи з предметом, який зазначено позивачем. З цих підстав, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи (за захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) та перебуває на обліку в Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України як отримувач пенсії по інвалідності.

20.03.2018 року позивач звернувся до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2018 року на підставі ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Листом № 62/Р-7 від 28.03.2018 року позивачу, зокрема, було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що положення ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовується лише до осіб, які брали участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС під час дійсної строкової служби, а оскільки позивач під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не проходив дійсну строкову службу, то він не має права на обчислення пенсії з урахуванням п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Відмова відповідача у перерахунку пенсії стала підставою звернення з позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача про призначення пенсії з урахуванням положень ч.3 ст.59 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 №1210 (в редакції постанови КМУ №851 від 15.11.2017р.).

Так, статтею 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.03.1991 № 796-ХІІ визначено види пенсій, підстави їх призначення та розмір пенсій, що призначаються військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ, у редакції Закону України від 05.10.2006 № 231-У "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Тобто, частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ було визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон України від 03.10.2017 № 2148-УІІІ), яким частину третю статті 59 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України від 28.02.1991 № 796-ХІІ) викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, з аналізу вказаної редакцій частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме доповнено цей перелік особами, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також особами, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

При цьому, незмінною залишилася умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби.

Висновок про те, що вказаний у ч.3 ст.59 Закону перелік осіб стосується виключено військовослужбовців, а не будь яких інших осіб, випливає з того, що зазначена норма права знаходиться в статті 59 Закону, якою, як зазначено вище, визначено умови призначення пенсій саме військовослужбовцям. При цьому, вказана норма права (ч.3 ст.59 Закону) стосується не усіх військовослужбовців, а виключно тих, які проходили дійсну строку службу.

Таким чином, встановивши те, що на момент участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній не проходив дійсну строкову службу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що на нього не поширюються положення ч.3 ст.59 Закону.

Аргументи позивача, які ним наведені в апеляційній скарзі та з якими останній пов'язує незаконність рішення суду першої інстанції, фактично стосується того, що позивач, як військовослужбовець (оскільки був призваний на військові збори у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС), має право на перерахунок пенсії на підставі положень ч.3 ст.59 Закону. Але така позиція позивача є невірною, оскільки право на перерахунок пенсії за ч.3 ст.59 Закону мають лише військовослужбовці, які проходили дійсну строкову службу.

Необгрунтованими суд апеляційної інстанції вважає і посилання позивача на положення Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції постанови КМУ №851 від 15.11.2017р.), оскільки вказаним Порядком визначається не право, а порядок реалізації положень ст..59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року по справі №808/1282/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 30.10.2018р.

Головуючий суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк