Справа № 703/3973/18
Суддя: Борєйко О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/3973/18
УХВАЛА

про залишення адміністративної позовної заяви без руху

31 жовтня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Борєйко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим листом №703/3737/17,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим листом №703/3737/17.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі за вищевказаним адміністративним позовом встановлено, що адміністративна позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подана з порушенням вимог ст.160 та ст.161 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (надалі - Закон №3674-VI).

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07 грудня 2017 року №2246-19 встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2018 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня – 1762 гривень.

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру юридичною особою розмір ставки судового збору становить 1,5 відсоток ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору за подання позивачем до адміністративного суду вказаного позову становить 1762 гривень.

Разом з тим, в порушення вимог ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не додано доказів сплати судового збору.

При цьому, слід зазначити, що належним доказом сплати судового збору є лише оригінал документу.

Крім того, позивач не є суб'єктом, на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору, визначені ст. 5 Закону України “Про судовий збір”.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так, позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в своїй позовній заяві просить суд звільнити його від сплати судового збору. Положеннями ч.1 ст.133 КАС України, які кореспондуються з приписами ч.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що єдиною підставою для зменшення розміру належних для оплати судових витрат, звільнення від їх оплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

В зв'язку з цим, обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Висновок Верховного Суду України щодо обов'язку контролюючого органу сплачувати судовий збір на умовах, визначених Законом України «Про судовий збір» в чинній редакції, міститься в судових рішеннях Верховного Суду України (ухвала від 24 грудня 2015 року у справі №477/2598/14-а, ухвала від 09 листопада 2015 року у справі № 810/2302/15).

Також позивач посилається на п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, згідно якої судовий збір за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС не сплачується.

Однак, Законом України № 3674-VI та Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено звільнення органів Пенсійного фонду України від сплати судового збору, у тому числі за подання позовних заяв про визнання протиправними рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень, а норми ЦПК України, на які посилається позивач, в даному випадку не поширюються на спірні правовідносини.

Таким чином, позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подана без додержання вимогам ст.ст.160-161 КАС України.

Відповідно до ч. ч.1-2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення адміністративної позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області без руху до усунення вищевказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 132, 133, 160-161, 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу за виконавчим листом №703/3737/17 – залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду.

Роз’яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали суду заява підлягає поверненню.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Борєйко