Справа № 808/1842/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

31 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 808/1842/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2018 р. (суддя Батрак І.В.) в справі № 808/1842/18 за позовом ОСОБА_2 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій з відмови у здійсненні розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строку виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2010 р. в справі № 2а-4674/10, за період з 12.08.2007 р. по день фактичної виплати 01.08.2017 р.; зобовязання здійснити розрахунок і виплату компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2010 р. в справі № 2а-4674/10, за період з 12.08.2007 р. по день фактичної виплати 01.08.2017 р.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2018 р. позов залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав неповного зясування обстави, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити ухвалу без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у звязку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, про порушення своїх прав позивач дізнався 01.08.2017 р., а з позовною заявою звернувся до суду лише 18.05.2018 р., тобто з порушенням строку звернення до суду. При цьому суд вказав, що позивачем протягом розгляду справи не заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду та не доведено факт звернення до відповідача із спірного питання.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2010 р. в справі № 2а-46741/2010 зобов'язано УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Правобережне об'єднане УПФУ м. Запоріжжя, провести перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12.08.2007 по 06.09.2010.

Судове рішення в частині виплати позивачу перерахованої суму пенсії тривалий час не виконувалось.

На виконання рішення Європейського Суду з прав людини «Тихонова та інші проти України (191 заява)» у серпні 2017 року позивачу виплачено заборгованість по виплаті пенсії у розмірі 91 342,34 грн.

У квітні 2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати.

Листом від 04.05.2018 р. відповідачем повідомлено позивача про відсутність підстав нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів.

18.05.2018 р. позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частинами 1 та 2 статті 122 КАС встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що залишення позову без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; та зясування причин пропуску цього строку.

В цьому випадку судом першої інстанції не встановлено, коли саме позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права на отримання спірних компенсаційних виплат, тобто з якого часу в цьому випадку повинен обчислюватися строк звернення до суду з часу виплати позивачу недоотриманої суми пенсії (01.08.2017 р.), або з часу відмови відповідача у виплаті такої компенсації, оформленої листом від 04.05.2018 р.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність звернення позивача до відповідача про виплату компенсації є неправильним, оскільки доданою до позовної заяви копією листа відповідача від 04.05.2018 р. підтверджується факт розгляду звернення позивача з цього питання, як й факт відмови відповідача у здійсненні компенсаційних виплат.

Також суд вказує на цілком безпідставне зазначення судом першої інстанції про відсутність клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду через наявність такого клопотання у позовній заяві, яке не розглянуто судом першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції не з'ясовані причини пропуску позивачем строку звернення до суду, не надана правова оцінка наявності підстав для визнання пропуску строку звернення до суду з поважних причин, тому висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є неправильним.

Зазначені обставини не дозволяють суду апеляційної інстанції погодити висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали неповне зясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга задовольняється частково, оскільки до компетенції суду апеляційної інстанції не належить вирішення спору по суті у разі не розгляду справи по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2018 р. в справі № 808/1842/18 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23.07.2018 р. в справі № 808/1842/18 за позовом ОСОБА_2 до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Направити справу № 808/1842/18 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 31.10.2018 р. та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 31.10.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко