Справа № 813/1943/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №813/1943/17

адміністративне провадження №К/9901/49565/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Мостиської районної державної адміністрації на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року (головуючий суддя Богаченко С.І., судді: Рибачук А.І., Старунський Д.М.) про закриття апеляційного провадження за скаргою Мостиської районної державної адміністрації на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 4 липня 2017 року у справі №813/1943/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 4 липня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №Р-5824/0-3994/6-17 (ОСОБА_1.), №Я-5822/0-3996/6-17 (ОСОБА_2.), №А-5851/0-3990/6-17 (ОСОБА_3.), №К-5848/0-3992/6-17 (ОСОБА_4.), №А-5828/0-3993/6-17 (ОСОБА_5.), №Л-5825/0-3997/6-17 (ОСОБА_6.), №Д-5827/0-3995/6-17 (ОСОБА_7), №Д-5841/0-3988/6-17 (ОСОБА_8.), №Л-5832/0-3998/6-17 (ОСОБА_9.), №С-5834/0-3999/6-17 (ОСОБА_10), №Д-7171/0-4586/6-17 (ОСОБА_11), №М-7164/0-4583/6-17 (ОСОБА_12.), №М-7163/0-4582/6-17 (ОСОБА_13.), №М-7162/0-4582/6-17 (ОСОБА_14), №З-7166/0-4584/6-17 (ОСОБА_15.), №Ю-7160/0-4580/6-17 (ОСОБА_16), №Л-7176/0-4586/6-17 (ОСОБА_17.), №М-7170/0-4585/6-17 (ОСОБА_18), якими відмовлено у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовними площами по 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Мостиської міської ради за межами населеного пункту. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовними площами по 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради за межами населеного пункту.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Мостиська районна державна адміністрація подала апеляційну скаргу у цій справі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року відкрито апеляційне провадження за цією скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року апеляційне провадження закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду вмотивована тим, що оскаржена постанова суду першої інстанції не стосується прав, свобод та інтересів Мостиської районної державної адміністрації, а тому у неї відсутнє право оскаржити в апеляційному порядку згадану постанову.

Не погодившись з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року, Мостиська районна державна адміністрація подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що хоча й надання дозволу на розроблення документації із землеустрою є компетенцією Держгеокадастру, однак останній при прийнятті такого рішення повинен враховувати позицію органу місцевого самоврядування. 5 травня 2017 року Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області скеровано до Мостиської міської ради лист про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для позивачів, на який Мостиська міська рада відповіла, що не надає згоди, оскільки відповідно до розробленого Генерального плану м.Мостиська вказана територія передбачена для категорії земель промисловості. Погодження проектів землеустрою для громадян та їх затвердження тягне за собою виділення земельних ділянок у власність, що унеможливлює реалізацію розпорядження Мостиської РДА від 30.05.2017 року №468 «Про надання дозволу на розроблення детального плану територій для будівництва та обслуговування прирейкового універсального логістичного парку поблизу м.Мостиська Мостиської міської ради», яка стосується земельної ділянки, на яку частково накладаються земельні ділянки, що відводяться громадянам, і є прямою перешкодою для задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Так, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Частиною четвертою наведеної статті визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частина восьма передбачає, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря, а також у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з п. 1. Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Підпунктом 13 п.4 вказаного Положення передбачено, що Головне управління Держгеокадастру в області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, відповідач є спеціально уповноваженим органом на розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення.

Разом з тим, віце-прем'єр-міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово - комунального господарства України надано Держземагентству України доручення від 08.10.2014 №37732/0/1-14 про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні.

На виконання вказаного доручення, Держземагентством України прийнято наказ від 15.10.2014 № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014», зокрема - рішення колегії Держземагентства України № 2/1 «Про обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», яким запроваджено з 15 жовтня 2014 року обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Рішенням колегії №2/1 передбачено обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою, і у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема ч.7 ст. 118 та ч.3 ст. 123 Земельного кодексу України у задоволенні відповідного клопотання може бути відмовлено.

Отже, вказане рішення колегії Держземагентства України № 2/1 фактично визначає ще одного суб'єкта земельних правовідносин при вирішенні питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, яким є місцева рада.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Мостиська районна державна адміністрація не надала доказів наявності повноважень на вирішення питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, у зв'язку з чим, відсутні підстави вважати, що постановою Львівського окружного адміністративного суду зачіпаються інтереси Мостиської районної державної адміністрації або змінює її обсяг прав та обов'язків.

Сама по собі незгода із судовим рішенням автоматично не породжує у будь-якого суб'єкта суспільних правовідносин, в тому числі і органів державної влади або місцевого самоврядування, права на його оскарження.

Колегія суддів враховує, що утвердження правової держави відповідно до приписів ст. 1, другого речення ч. 3 ст. 8, ст. 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, оскільки оскарженим рішенням суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки райдержадміністрації не вирішувалося, а відсутність прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останньої права на його оскарження, оскільки захист прав здійснюється у разі їх порушення, і звернення до суду є способом захисту порушених прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про можливість закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції не допущено порушень норм процесуального права, у зв'язку з чим касаційна скарга, в межах її доводів, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Мостиської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2018 року про закриття апеляційного провадження за скаргою Мостиської районної державної адміністрації на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 4 липня 2017 року у справі №813/1943/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду