Справа № 826/7503/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 жовтня 2018 року № 826/7503/18

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Острович Е.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування акту опису майна від 13.02.2018 року №4,

за участю представників сторін:

від позивача: Андрусяк В.П.

від відповідача: Бур’ян М.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариства «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» (надалі також - позивач) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування акту опису майна від 13.02.2018 року №4.

Позовні вимоги з урахуванням уточнень, обґрунтовані тим, що відповідачем 13.02.2018 року безпідставно здійснено опис майна та складено відповідний акт №4, яким описано майно товариства на загальну суму 26 652 143,51грн.

Представником відповідача на адресу суду подано заперечення на адміністративний позов та додаткові пояснення в яких просив суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що податковим керуючим правомірно вчинено дії щодо опису майна позивача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за результатами виїзної перевірки ПАТ «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» щодо дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій за зовнішньоекономічними контрактами (угодами) №Р81 від 25.04.2016, №Р75 від 24.12.2015, №Р79 від 21.03.2016, №26/04-16 від 26.04.2016, №24/12/15 від 24.12.2015, №17/02/16 від 17.02.2016, №21/12/2015/2 від 21.12.2015, №140116/1-1 від 14.01.2016, №140116/1-2 від 14.01.2016, №1012 від 10.11.2014, №391 від 30.10.2015, №1303/15 від 13.03.2015, №2015-02 від 09.02.2015, №21/07-16 від 21.07.2016, 11.04.2017 складено акт №740/28-10-14-02/05418365 та винесено податкове повідомлення-рішення від 04.05.2017 №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 49 861 215,65грн.

На підставі встановлених порушень, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 04.05.2017 року №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 49 861 215,65грн.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 14.07.2017 року № 16-99-95-11-01-02-25 частково задоволено скаргу позивача та скасовано податкове повідомлення-рішення від 04.05.2017 року № в часині 23 202 467,47 грн. та винесено нове податкове повідомлення-рішення від 19.07.2017 року № на суму 26 658 748,18грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 року №806/2099/17 позов ПАТ «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2017 року № на суму 26 658 748,18грн. задоволено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 07.09.2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" у задоволенні позову до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.07.2017 року № – відмовлено.

В подальшому, відповідачем, 26.01.2018 року винесено податкову вимогу №105-17 та рішення про опис майна у податкову заставу № 3853/10/28-10-17-01-23.

Відповідачем, складено акт опису майна №4 від 13.02.2018 року, яким описано майно ПАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" на загальну суму 26 652 143,51грн.

Представник позивача вважає акт опису майна №4 від 13.02.2018 року протиправним, в зв’язку з чим звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу на наступне.

Механізм застосування податкової застави органами фіскальної служби врегульовано приписами Податкового кодексу України та Порядком №586 від 16.06.2017 року «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами».

Пунктами 88.1, 88.2 ст.88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до пп.89.1.2 п.89.1 ст.89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно п.89.2 ст.89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 ст.89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до п.91.3 ст.91 Податкового кодексу України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Відповідно до Порядку №586 від 16.06.2017 року «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами» та Порядку №529 від 25.05.2017 року «Про затвердження Порядку призначення та звільнення податкового керуючого з визначенням його функцій та повноважень» покладено обов’язок на податкового керуючого описати в податкову заставу наявне ліквідне майно підприємства-боржника, яке в подальшому, відповідно до чинного законодавства, можна бути використати як джерело погашення податкового боргу.

Пунктом 10 Порядку №586 опис майна може бути проведено за інформацією, документами і матеріалами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів). Таким реєстром є Єдиний реєстр податкових накладних, який функціонує відповідно до ст.201 ПКУ, держателем якого є ДФС.

В зв’язку з чим, податковим керуючим згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних було здійснено опис пива «Хайнекен» 0,5.

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що останнім подано касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2018 року, оскільки, відповідно до ч.2 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже враховуючи викладене та беручи до уваги чинність податкового повідомлення-рішення від 19.07.2017 року №, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо здійснення опису майна.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено протиправності оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування акту опису майна від 13.02.2018 №4 у задоволенні адміністративного позову.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій

Повний текст рішення складено 31.10.2018року.