Справа № 826/17201/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі
головуючої судді Добрівської Н.А.,
за результатами розгляду у відкритому судовому засіданні адміністративної справи
за позовом1. ОСОБА_1, 2. ОСОБА_2
доМіністерства закордонних справ України
третя особа:Міністр закордонних справ Клімкін Павло Анатолійович
провизнання бездіяльності протиправною, стягнення моральної шкоди, -
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Міністерства закордонних справ України, в якому (з урахуванням внесених заявою від 21.02.2018 року уточнень), крім іншого, просили визнати протиправною бездіяльність Міністерства закордонних справ України щодо ненадання відповідей на письмові звернення ОСОБА_1 від 21 грудня 2015 року, від 12 лютого 2016 року, від 26 квітня 2016 року та на письмове звернення ОСОБА_2 від 26 січня 2016 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивачі вказують на те, що їх неодноразові звернення до відповідача із запитами щодо отримання у субєкта владних повноважень інформації про стан розгляду їх заяв про видачу дипломатичних паспортів були проігноровані, що порушило їх права, гарантовані Законом України «Про звернення громадян» та принизило честь і гідність позивачів.
За результатами розгляду справи 03 жовтня 2018 року судом у наведеній частині позовних вимог постановлена ухвала про залишення позову без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду із даними вимогами.
При цьому, під час розгляду справи по суті судом було встановлено наступне.
21 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. із заявою (а.с.11), якою, з посиланням на обставини, які зумовили необхідність даного звернення невидачу позивачу і його дружині на їх заяви від 23 жовтня 2015 року дипломатичних паспортів у визначений законодавством термін, просив доручити прискорити оформлення дипломатичних паспортів для мене і моєї дружини або офіційно повідомити про причини затримки.
Дана заява, згідно даних системи документообігу «InterDoc» (скріншот а.с.179-180), зареєстрована в Міністерстві закордонних справ України 23 грудня 2015 року за №111128; «Реєстратор»: ОСОБА_4; «Вид контролю»: Контроль звернень громадян; «Док. розподілено»: ОСОБА_5; «Вид док.»: Звернення громадян; «Термін виконання»: 22.01.2016 9:51:37; «Відповідь» «Підрозділ»: ДП (201).
Графи у розділі «Документ»: «Номер відповіді», «Дата відповіді» інформації не містять.
В графі «Остаточна відповідь» зазначається «Ні», як і у графі «Відправлено».
Будь-яких доказів на підтвердження надання ОСОБА_1 на його звернення від 21 грудня 2015 року, відповідачем, не зважаючи на неодноразові пропозиції суду і протокольних ухвал щодо витребування доказів, під час розгляду справи не надано.
26 січня 2016 року ОСОБА_2 направила Міністру закордонних справ України Клімкіну П.А. заяву (а.с.12) в якій звернулась із проханням повідомити про причини затримки із оформлення дипломатичних паспортів та доручити прискорити їх оформлення і видачі їй дипломатичного паспорта. У даному зверненні позивач наголошувала, що звернення її чоловіка ОСОБА_1 від 21 грудня 2015 року з аналогічних питань залишилось без відповіді.
Звернення, направлено засобами поштового звязку і, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13), отримано за адресою Міністерства 21 січня 2016 року особисто «Бабич» «Плеханов».
Відповідно до даних системи документообігу «InterDoc» (скріншот а.с.176-177), зареєстрована в Міністерстві закордонних справ України 27 січня 2016 року за №7027; «Реєстратор»: ОСОБА_6; «Вид контролю»: Контроль звернень громадян; «Док. розподілено»: ОСОБА_6; «Вид док.»: Звернення громадян; «Термін виконання»: 26.02.2016 15:09:47; «Відповідь» «Підрозділ»: ДП (71); «Номер відповіді»: нпв. Графи: «Дата відповіді», «Адресат» не заповнені.
В графі «Остаточна відповідь» зазначається «Так». Однак у графі «Відправлено» вказується «Ні».
Будь-яких доказів на підтвердження направлення ОСОБА_2 відповідь на її звернення відповідачем суду не надано.
12 лютого 2016 року ОСОБА_1 направив засобами поштового звязку заяву (а.с.17) на імя Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А., в якій просив надати відповідь про причини затримки з оформленням і виданою належних йому і його дружині ОСОБА_2 дипломатичних паспортів. Одночасно позивачем звернуто увагу адресата, що попереднє звернення, направлене 21 грудня 2015 року (зареєстроване в МЗС України під №111128) так і залишилося без відповіді.
Дане звернення, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.18) направлено на адресу Міністерства і отримано особисто «Загора» «Плеханов» 12 лютого 2016 року.
Зважаючи на відсутність у заяві ОСОБА_1 інформації щодо електронної адреси, на яку може бути направлена відповідь на його звернення, зважаючи на інформацію щодо адресата, якому направлена відповідь Департамент менеджменту персоналу, а також зважаючи на те, що на спростування твердження позивача щодо неотримання відповіді на це звернення відповідачем жодних доказів не надано, судом встановлено, що така відповідь ОСОБА_1 не надавалась.
26 квітня 2016 року засобами поштового звязку ОСОБА_1 на адресу Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. направлено звернення, в якому викладено обставини, що стали підставою для даного звернення, наведено норми законодавства, яким визначається порядок розгляду питання щодо видачі дипломатичних паспортів, а також положення Закону України «Про звернення громадян» та висловлено прохання належним чином розібратися у ситуації, що склалася, і у разі необхідності провести службове розслідування з приводу порушених у зверненні питань. Одночасно позивач наголошував, що неповідомлення. про результати розгляду численних звернень позивачів про причини затримки з оформленням і видачею дипломатичних паспортів є грубим порушенням статей 7, 20 Закону України «Про звернення громадян» та елементарним проявом неповаги до позивачів як громадян України.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22) звернення отримано за адресою Міністерства 26 квітня 2016 року «Загора» «Плеханов».
Графи «Кому передано на підпис», «Дата передачі», «Дата повернення», «Номер відповіді», «Дата відповіді», «Адресат» не заповнені.
Докази оформлення, підписання і вручення (направлення) відповіді позивачу на його звернення, відповідачем суду не надано.
При оцінці встановлених під час розгляду справи обставин судом враховується наступне.
Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, обєднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 №393/96-ВР, який забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» гарантовано право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обовязковому прийняттю та розгляду.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, обєднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше пяти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними розясненнями.
Положеннями статті 15 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Обовязки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг визначаються статтею 19 Закону України «Про звернення громадян», у відповідності до якої, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані:
- обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у звязку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи обєднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою розяснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Згідно частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока пяти днів.
Відповідальність за порушення законодавства про звернення громадян регулюється Розділом III Закону України «Про звернення громадян», в статті 24 якого зафіксовано, що особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.
У відповідності до статті 28 Закону України «Про звернення громадян» контроль за дотриманням законодавства про звернення громадян відповідно до своїх повноважень здійснюють Верховна Рада України, народні депутати України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Уповноважений з прав людини Верховної Ради України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські, районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі комітети, депутати місцевих рад, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади щодо підпорядкованих їм підприємств, установ та організацій.
З огляду на наведені положення законодавства, яким регулюються спірні правовідносини, звернення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від 21 грудня 2015 року, 26 січня 2016 року, 12 лютого 2016 року та 26 квітня 2016 року мали б бути розглянуті відповідачем (з урахуванням вихідних і святкових днів) не пізніше 08 лютого 2016 року, 14 березня 2016 року, 28 березня 2016 року та 13 червня 2016 року відповідно.
Водночас, встановлені на підставі зібраних у справі доказів обставини засвідчують порушення відповідачем Міністерством закордонних справ України, вимог наведеного Закону, оскільки вказують на те, що зареєстровані належним чином звернення позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не були опрацьовані, розглянуті по суті, підписані уповноваженою особою і направлені позивачам у визначені законодавцем терміни, що вказує на порушення відповідачем гарантованих чинним законодавством прав позивачів і недотримання Міністерством закордонних справ України, покладеного на нього Конституцією України обовязку щодо розгляду звернень і надання обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк.
Згідно частини 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина 2 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому, залишення позову без розгляду в спірній частині не перешкоджає винесенню окремої ухвали в разі встановлення судом, за результатами розгляду справи по суті, порушень субєктом владних повноважень вимог закону.
Зважаючи на встановлені судом у даному провадженні обставини, які вказують на порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», а саме, положень статей 15, 19, 20, а також гарантованих статтею 18 цього Закону, прав позивачів на одержання письмової відповіді про результати розгляду їх звернень, суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення окремої ухвали щодо Міністерства закордонних справ України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться у даній ухвалі, встановлення за результатами відповідного службового розслідування посадових (службових) осіб, винних у допущенні таких порушень, вжиття до них заходів, відповідно до норм законодавства і вжиття заходів, спрямованих на запобігання допущення у подальшій роботі Міністерства порушень вимог закону України «Про звернення громадян».
Враховуючи викладене та керуючись положеннями ст.ст.243, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Постановити окрему ухвалу щодо Міністерства закордонних справ України у звязку із виявленими судом під час розгляду справи порушеннями відповідачем вимог статей 15, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян».
Направити дану ухвалу до Міністерства закордонних справ України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог Закону України «Про звернення громадян» та вирішення питання щодо виявлення винних у допущені вказаних порушень осіб і вирішення питання щодо притягнення їх до відповідальності у відповідності до вимог законодавства.
Про вжиті заходи повідомити Окружний адміністративний суд міста Києва не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена особами, яких вона стосується, в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII

Суддя: Н.А. Добрівська