Справа № 2040/7858/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

24 жовтня 2018 р. справа № 2040/7858/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Сільського споживчого товариства "Слобожанське" (, 63023, Харківська обл., Валківський р-н, с. Мізяки, вул. Шкільна, 17) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Сільське споживче товариство "Слобожанське" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління ДФС у Харківській області з виходу за межі предмету камеральної перевірки від 19.03.2018 року, встановлені чинним податковим законодавством, та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.04.2018 року № та №, прийняті на підставі даної перевірки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12 квітня 2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобовязання ССТ Слобожанське на суму 893,53 гривень (в тому числі, за податковим зобовязанням - 714,82 грн. та за штрафними санкціями -178,71 грн.) та податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобовязання ССТ Слобожанське на суму 2563,51 гривень (в тому числі, за податковим зобовязанням - 2050,81 грн. та за штрафними санкціями - 512,70 грн.). Дані повідомлення-рішення були прийняті відповідачем за результатами камеральної перевірки, яка проводилась 19 березня 2018 року та за результатами якої оформлено акт №3863/20-40-12-09-20/30486812 від тієї ж дати. При проведенні даної перевірки та прийнятті згаданих рішень Головним управлінням ДФС у Харківській області було допущено перевищення своїх повноважень, порушено законодавчі вимоги щодо проведення камеральних перевірок платників податків, зроблено висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак вказані податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

Через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що під час проведення камеральної перевірки, контролюючим органом не було здійснено виходу за межі предмета такої перевірки. При перевірці було використано виключно: податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік вх. ОДПІ№ НОМЕР_1; додаток до зазначеної декларації вх. № від 09.02.2018; податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік вх. ОДПІ№ НОМЕР_2; додаток до зазначеної декларації вх. № НОМЕР_3 від 09.02.2018; компютерні автоматизовані інформаційні системи податкового обліку ІС Податковий блок. Крім того, для перевірки правильності застосування платником ставок податків, контролюючим органом при перевірці використано Рішення органів місцевого самоврядування про встановлення ставок місцевих податків і зборів, які перебувають у відкритому доступі: Старомерчицької селищної ради 523-УІІ від 22.09.2017; Баранівської сільської ради № 109-VII від 25.01.2017 та № 109-УІІ від 22.12.2017. Наведене повністю кореспондує з приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України та підтверджується відомостями з Акту камеральної перевірки. В ході камеральної перевірки було встановлено, що позивач неправильно застосував ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внаслідок чого, відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу, контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошових зобовязань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. З огляду на викладене вважає що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив позивача, в якій зазначив, що відповідач у відзиві підтверджує, що ним досліджувалися документи та робилися висновки щодо предмету перевірки, які прямо суперечать вимогам Податкового кодексу України до камеральних перевірок та свідчать про фактичне проведення документальної перевірки, а вимоги для документальних перевірок відповідачем теж дотримані не були. Представник позивача зазначив, що предметом камеральної перевірки може бути лише встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за узгодженими податковими зобовязаннями (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування), однак в даному випадку має місце не помилка арифметичного підрахунку податкових платежів у деклараціях (узгоджене податкове зобовязання), а те, що відповідач, вийшовши за межі перевірки, нарахував додаткові податкові зобовязання позивачу, з якими позивач не згоден через їх безпідставність і які є неузгодженими.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та їх винесення на підставі та на виконання норм податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Сільське споживче товариство "Слобожанське" (далі - ССТ "Слобожанське") зареєстроване в якості юридичної особи.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем до контролюючого органу було подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік вх. ОДПІ №; додаток до зазначеної декларації вх. № від 09.02.2018; податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік вх. ОДПІ №; додаток до зазначеної декларації вх. № від 09.02.2018.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області 19.03.2018 року на підставі пункту 20.1.4. п.20.1. ст.20 розділу І та в порядку статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 09.02.2018 року № та від 09.02.2018 року № з питання своєчасності та повноти нарахування податкових зобовязань ССТ "Слобожанське".

За результатами перевірки було складено акт №3868/20-40-12-09-20/30486812 від 19.03.2018 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ССТ "Слобожанське" за 2018 рік, яким встановлено, що в порушення вимог п.п.266.3.1, п.п.266.7.5., п.п 266.5.1. Податкового кодексу України ССТ "Слобожанське" безпідставно зменшено податкові зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 2765,63 грн., у т.ч. до бюджету Старомерчицької селищної ради - 714,82 грн., до бюджету Баранівської сільської ради 2050,81 грн.

На підставі висновків акта перевірки №3868/20-40-12-09-20/30486812 від 19.03.2018 року, Головним управлінням ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення - рішення від 12.04.2018 року № та №.

У відповідності до приписів ст.56 Податкового кодексу України, позивач звернувся до ДФС України зі скаргами №7 та №9 від 23.04.2018 року на вказані податкові повідомлення - рішення. Відповідно до рішення ДФС України про результат розгляду скарг від 22.06.2018 року №21314/6/99-99-11-03-01-25, ДФС залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення - рішення, а скарги - без задоволення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов'язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, якщо під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну позапланову перевірку платника податків.

Суд вважає, що виявлення контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки порушення ССТ "Слобожанське" вимог п.п.266.3.1, п.п.266.7.5., п.п 266.5.1. Податкового кодексу України щодо безпідставного зменшення податкових зобовязань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 2765,63 грн., у т.ч. до бюджету Старомерчицької селищної ради - 714,82 грн., до бюджету Баранівської сільської ради 2050,81 грн. на підставі рішень органів місцевого самоврядування про встановлення ставок місцевих податків і зборів, які перебувають у відкритому доступі: Старомерчицької селищної ради 523-УІІ від 22.09.2017; Баранівської сільської ради № 109-VII від 25.01.2017 та № 109-УІІ від 22.12.2017 є саме тим випадком, який слід кваліфікувати, як виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, що є підставою для проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до приписів п.п.78.1.4. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Відтак, при визначені ССТ "Слобожанське" податкових зобовязань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки спірними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідачем порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій. Суд зазначає, що виявлення недостовірності задекларованих позивачем показників, не доводить склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку позивача.

Достовірність, повнота нарахування та сплати, є предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі № 804/6286/17, від 01.10.2018 року у справі №821/1648/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зазначене доводить протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень внаслідок недоведеності складу податкового правопорушення та порушення способу його встановлення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Також судом встановлено, що окрім оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головним управлінням ДФС у Харківській області було складено матеріали про адміністративні правопорушення стосовно керівника та головного бухгалтера ССТ "Слобожанське". 24 травня 2018 року Валківський районний суд Харківської області розглянув дані матеріали та закрив провадження у справах №615/703/18 та №615/701/18 у звязку з відсутністю в діях посадових осіб ССТ Слобожанське складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, прийняте на підставі висновків акту камеральної перевірки податкові повідомлення - рішення щодо визначення податкових зобовязань позивача підлягають скасуванню, позовна вимога про скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Харківській області від 12.04.2018 року № та № є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Харківській області з виходу за межі предмету камеральної перевірки від 19.03.2018 року, встановлені чинним податковим законодавством, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.4ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на те, що протиправність дій відповідача є підставою для скасування спірних податкових повідомлень - рішень, що є достатнім захистом прав позивача, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Харківській області з виходу за межі предмету камеральної перевірки від 19.03.2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом скасування податкових повідомлень - рішень Головного управління ДФС у Харківській області від 12.04.2018 року № та №.

В іншій частині підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

За викладених обставин, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів належним чином правомірності податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 12.04.2018 року № та №.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Сільського споживчого товариства "Слобожанське" підлягають задоволенню в частині позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Сільського споживчого товариства "Слобожанське" (, 63023, Харківська обл., Валківський р-н, с. Мізяки, вул. Шкільна, 17) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ) про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 12.04.2018 року № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код 39599198, вул. Пушкінська, 46, м.Харків, 61057) на користь Сільського споживчого товариства "Слобожанське" (, 63023, Харківська обл., Валківський р-н, с. Мізяки, вул. Шкільна, 17) судовий збір у сумі 881,00 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31.10.2018 року.

Суддя Біленський О.О.