Справа № 199/5903/17
Суддя: Скрипник О. Г.
Дата ухвалення: 2018-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/5903/17
(2-а/199/11/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Судді:ОСОБА_1
Секретарі:ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити певні дії,

П О С Т А Н О В И В:

В серпні місяці 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити певні дії.

В обгрунтування позову зазначила, що вона є матірю інваліда дитинства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_5 помер 20 березня 1993 року у віці 5 років, про що в книзі реєстрацій актів про смерть 24 березня 1993 року проведена запис № 595. Причина смерті гострий лейкоз.

Після досягнення позивачем пільгового пенсійного віку, вона звернулась до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду Україні в м. Дніпрі Пенсійного фонду України, з заявою, про призначення пенсії та висновком ЛКК №70/1 виданий КЗ «Дніпровським центром первинної медико-санітарної допомоги» Департаменту охорони здоровя Дніпровської міської ради, де зазначено що дитина мала медичні показання для визнання його інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Листом від 11 липня 2017року № 2677 /05/33 Лівобережне обєднане управління пенсійного фонду Україні в м. Дніпрі відмовило у призначенні пенсії у звязку з відсутністю умов.

Листом від 06.04.2017р. № 2260 Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради міністерства соціальної політики звернулась до КЗ «ДЦПМСД №8» з проханням надати довідку з зазначенням діагнозу про те, що малолітній ОСОБА_5 мав медичні показання для визнання його дитиною - інвалідом до досягнення 6 річного віку. 22.05.2017 року адміністрація КЗ «ДЦПМСД №8» повідомила, що ОСОБА_4 дійсно спостерігався з приводу гематологічного захворювання лікарем педіатром поліклініки ст. Нижньодніпровськ - Вузол. Також зазначено, що дитина померла 20.03.1993 року. Медична документація померлих та пацієнтів, які обслуговувались поліклінікою ст. Нижньодніпровськ - Вузол до КЗ«ДЦПМСД №8» не передавались.

Також, у відповіді зазначили, що дитино було визнано дитиною - інвалідом до шестирічного віку, відповідно до діючого на той час законодавства.

З аналогічним листом Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпрі ради також звернулась до КЗ «ДДМКЛ №6». У відповіді адміністрація КЗ ««ДДМКЛ №6», що дійсно дитина неодноразово перебувала на лікуванні в лікарні в гематологічному відділенні. 08.07.1991 року встановлено діагноз: гострий лімфобласний лейкоз.

Поліклініка ст. Нижньодніпровськ - Вузол був реорганізована, медична карта дитина повинна була передатися за місцем проживання, для зберігання у архіві, але медичної карти на імя ОСОБА_4 немає. Частину медичних карток були передані в КЗ «ДЦПМСД №8» в частину в 11111.

У вищезгаданому листі, як на підставу про відмову у призначенні пенсії зазначається про те що ОСОБА_4 в Управлінні праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради як одержувач державної соціальної допомоги не перебував ніяких видів допомоги не отримував, його пенсійна справа у архівах справа не значиться.

Позивач зазначає, що вказане не відповідає дійсності, оскільки вона щомісяця отримувала гроші на догляд за дитиною. Листоноша кожного місяця самостійно приносила грошові кошти на утримання (догляд) дитини. Позивач звернулась до відділення Укрпошти для підтвердження цього факту, проте карточки (відомість) про виплату грошей зберігається на протязі трьох років. Після спливу зазначеного терміну відомість знищується.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати неправомірною відмову Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду Україні в м. Дніпрі правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, яка виховала її до шестирічного віку та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком як матері інваліда з дитинства, яка виховала її до шестирічного віку з дня письмового звернення.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду свої заперечення та просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є матірю інваліда дитинства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_5 помер 20 березня 1993 року у віці 5 років, про що в книзі реєстрацій актів про смерть 24 березня 1993 року проведена запис № 595. Причина смерті гострий лейкоз.

Відповідно XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку.

Відповідно до п. 2.17 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку пенсій відповідно до Закону України України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, і її виховання на підставі свідоцтва про народження чи паспорту, у разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.

Після досягнення позивачем пільгового пенсійного віку, вона звернулась до Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду Україні в м. Дніпрі Пенсійного фонду України, з заявою, про призначення пенсії та висновком ЛКК №70/1 виданий КЗ «Дніпровським центром первинної медико-санітарної допомоги» Департаменту охорони здоровя Дніпровської міської ради, де зазначено що дитина мала медичні показання для визнання його інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Листом від 11 липня 2017 року № 2677/05/33 Лівобережне обєднане управління пенсійного фонду Україні в м. Дніпрі відмовило у призначенні пенсії у звязку з відсутністю умов.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року N 1788-ХІІ жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56).

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-1V страховий стаж - період (строк), протягом якою особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. А за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Пунктом 14 статті 11 цього Закону (1058-1V) передбачено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.

Отже, період отримання в органах праці та соціального захисту населення щомісячної компенсаційної виплати у зв'язку з доглядом за дитиною-інвалідом зараховується до страхового стажу.

Листом від 06.04.2017р. № 2260 Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради міністерства соціальної політики звернулась до КЗ «ДЦПМСД №8» з проханням надати довідку з зазначенням діагнозу про те, що малолітній ОСОБА_5 мав медичні показання для визнання його дитиною - інвалідом до досягнення 6 річного віку. 22.05.2017 року адміністрація КЗ «ДЦПМСД №8» повідомила, що ОСОБА_4 дійсно спостерігався з приводу гематологічного захворювання лікарем педіатром поліклініки ст. Нижньодніпровськ - Вузол. Також зазначено, що дитина померла 20.03.1993 року. Медична документація померлих та пацієнтів, які обслуговувались поліклінікою ст. Нижньодніпровськ - Вузол до КЗ«ДЦПМСД №8» не передавались.

Також, у відповіді зазначили, що дитино було визнано дитиною - інвалідом до шестирічного віку, відповідно до діючого на той час законодавства.

З аналогічним листом Управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпрі ради також звернулась до КЗ «ДДМКЛ №6». У відповіді адміністрація КЗ ««ДДМКЛ №6», що дійсно дитина неодноразово перебувала на лікуванні в лікарні в гематологічному відділенні. 08.07.1991 року встановлено діагноз: гострий лімфобласний лейкоз.

Поліклініка ст. Нижньодніпровськ - Вузол був реорганізована, медична карта дитина повинна була передатися за місцем проживання, для зберігання у архіві, але медичної карти на імя ОСОБА_4 немає. Частину медичних карток були передані в КЗ «ДЦПМСД №8» в частину в 11111.

У вищезгаданому листі, як на підставу про відмову у призначенні пенсії зазначається про те що ОСОБА_4 в Управлінні праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради як одержувач державної соціальної допомоги не перебував ніяких видів допомоги не отримував, його пенсійна справа у архівах справа не значиться.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-247 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та зобовязати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду Україні в м. Дніпрі правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, яка виховала її до шестирічного віку.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком як матері інваліда з дитинства, яка виховала її до шестирічного віку з 11.07.2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Скрипник