Справа № 357/9581/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Бондаренко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Справа № 357/9581/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кулічковського Станіслава Вікторовича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_3

до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху

Управління патрульної поліції в Київській області

Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції

Кулічковського Станіслава Вікторовича

про визнання протиправною та скасування постанови

і закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кулічковського Станіслава Вікторовича (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 01.08.2018 р. серії НК № 624562 і закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем було порушено п. 31.1 ПДР, п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, за що ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.08.2018 р. позивач о 13:25 год. на а/д м. Біла Церква - Обухів, керував автомобілем НОМЕР_1, який ним використовується для надання послуг з перевезення пасажирів.

Зазначений автомобіль під керуванням позивача було зупинено старшим інспектором ВБ ДР УПЛ в Київській області старшим лейтенантом Кулічковським С.В. та виявлено пошкодження вітрового скла у вигляді тріщини в зоні роботи склоочисників, що кваліфіковано відповідачем як порушення п. 31.1 ПДР.

У зв'язку з цим відповідачем прийнято постанову серії НК №624562 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Позивач, вважаючи зазначену постанову протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 31.1 ПДР не заборонено експлуатацію транспортного засобу з тріщинами лобового скла в зоні роботи склоочисників і відповідачем не здійснено повного та всебічного з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), наказом Міністерства інфраструктури України «Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки» від 26.11.2012 р. № 710 (далі - Наказ № 710), ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (далі - ДСТУ 3649:2010).

Так, відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У п. 1.3.1 Вимог, затвердженим Наказом № 710, передбачено, що національним стандартом, зокрема є ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання».

Пунктом 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 передбачено, що на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що транспортні засоби (далі - ТЗ) повинні відповідати національним стандартам в галузі дорожнього руху, відповідно до яких забороняється експлуатація ТЗ за наявності тріщин в зоні роботи склоочисників.

При цьому, недодержання водіями ТЗ, які використовуються для перевезення пасажирів, вказаних стандартів є порушенням п. 31.1 ПДР та, як наслідок, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи, колегія суддів встановила, що автомобіль НОМЕР_1 використовується позивачем для надання послуг з перевезення пасажирів.

Під час зупинки 01.08.2018 р. вказаного ТЗ відповідачем було виявлено наявність на його лобовому склі тріщини в зоні роботи склоочисників, що кваліфіковано як порушення п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, п. 31.1 ПДР і саме за це правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 2 ст. 121 КУпАП, накладеного постановою від 01.08.2018 р. серії НК № 624562.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що вказана постанова містить належну кваліфікацію виявленого адміністративного правопорушення, відповідну мотивацію: за що позивача притягнуто до відповідальності, повно та всебічно відображає обставини справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, дослідивши обставини та відповідні докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності, та правомірність прийняття відповідачем постанови про адміністративне правопорушення від 01.08.2018 р. серії НК № 624562. Жодні докази зворотного у справі відсутні.

При цьому, судова колегія зазначає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини, порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому, а також не з'ясовано належним чином склад учасників даного спору, зокрема допущено ряд описок та неточностей при визначенні як відповідача у справі, так і посадової особи, якою складено оскаржувану позивачем постанову.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кулічковського Станіслава Вікторовича підлягає задоволенню, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року - скасуванню, а в задоволенні адміністративний позов слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кулічковського Станіслава Вікторовича - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2018 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кулічковського Станіслава Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови і закриття провадження у справі - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Рішення виготовлено 29.10.2018 р.

Головуючий суддя

Судді: