Справа № 826/6570/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6570/18 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., єзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Державної служби геології та надр України, Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України, Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу в частині, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року провадження у справі закрито, стягнуто на користь ПАТ"Укргазвидобування" за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України та Міністерства екології та природних ресурсів України понесені судові витрати у розмірі 5286 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати вказане судове рішення в частині стягнення судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом частини першої статті 140 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Таким чином, за загальним правилом, судовий збір не відшкодовується позивачу у разі відмови його від позову. Однак, цей збір може бути відшкодовано особі, яка звернулася до суду із позовом, за рахунок іншої сторони у випадку, якщо після подання позову інша сторона фактично виконала позовні вимоги у добровільному порядку.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права викладено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 826/13687/17.

З матеріалів справи вбачається, що в поданому 07 серпня 2018 клопотанні позивач просив закрити провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України з підстави того, що оскаржувані порушення були виправлені відповідачами самостійно.

В апеляційній скарзі апелянт не заперечує факт того, що оскаржувані порушення були виправлені після подання адміністративного позову, проте вважає, що судом першої інстанції було невірно застосовано статтю 140 КАС України, оскільки позивачем подано клопотання про повернення сплаченого судового збору, а не заяву про відмову від позову.

Проте, колегія суддів вважає необґрунтованими вказані твердження відповідача з огляду на наступне.

Відмовитися від адміністративного позову - це одне з диспозитивних прав позивача (частина перша статті 47 КАСУ), реалізація якого має наслідком закриття провадження у справі. Причини для відмови від позову можуть бути різними, від них залежить розподіл судових витрат. Порядок відмови від адміністративного позову на різних стадіях адміністративного процесу регулюється статтями 139,140 та 238 КАСУ.

Якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, тоді суд за усною чи письмовою заявою позивача присуджує всі понесені ним документально підтверджені судові витрати із відповідача.

При цьому необхідно враховувати загальні положення розподілу судових витрат, визначені статтею 139 КАСУ. Тому це правило спрацьовує, якщо позивачем є фізична чи юридична особа, яка не є суб'єктом владних повноважень (частина перша статті 139 КАСУ). Якщо сторонами є суб'єкти владних повноважень, тоді у разі відмови від позову із зазначених мотивів підлягають відшкодуванню лише судові витрати позивача, що пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (частина друга статті 139 КАСУ).

Надаючи заяву про закриття провадження у справі з підстав того, що оскаржувані порушення були виправлені відповідачами самостійно, позивач фактично відмовився від позову та просив здійснити розподіл судових витрат відповідно до вимог КАС України.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про присудження позивачу судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України та Міністерства екології та природних ресурсів України в порядку розподілу судових витрат, оскільки позов було фактично задоволено відповідачами після його подання до суду.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев