Справа № 804/474/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

30 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 804/474/18
Суддя І інстанції Барановський Р.А.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючий суддя Чепурнов Д.В. (доповідач),

судді: Сафронова С.В., Мельник В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Агросфера ЛТД» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 29.12.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу щодо не встановлення факту реальності господарських операцій із ТОВ «Статус Юкрейн», враховуючи той факт що податковим органом не було взято до уваги наявність усіх первинних документів що підтверджують реальність вказаних операцій. Крім того позивач не може нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїми контрагентами та третіми особами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням ТОВ «Агросфера ЛТД» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що наявність покзань директора ТОВ «Статус Юкрейн» ОСОБА_1 допитаного в якості свідка в кримінальному провадженні, який заперечував свою участь у здійсненні господарьских операцій, не може свідчити про нереальний характер господарських операцій, оскільки КАС України не передбачає такого доказу як показання свідка у іншому кримінальному провадженні. В той же час господарькі операції з вказаним контрагентом налженим чином формлені, підтверджені первинними документами та відображені в бухгалтерській та податковій звітності відповідно до вимог ПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник контролюючого органу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, представник ТОВ «Агросфера ЛТД» не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялися налженим чином

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом в період з 30.10.2017р. по 07.12.2017р. (термін перевірки переносився та продовжувався) у звязку з отриманням ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва у справі №755/13191/17 від 04.10.2017р. на підставі наказу №6048-п від 30.10.2017р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача.

За результатами перевірки контролюючим органом складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агросфера ЛТД» () з питань додержання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України податків, зборів та інших платежів при проведенні фінансово-господарської діяльності, а також з питань правомірності декларування відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період з 12.08.2010 по 30.09.2017» №32896/04-36-14-17/37213747 від 14.12.2017р., яким встановлено порушення підприємством:

-п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у вигляді завищення суми податкового кредиту у розмірі 1 100 681, 00 грн. (в т.ч.: у лютому 2017 року на суму 450 539, 00 грн., у березні 2017 року 650 142, 00 грн.), що призвело до завищення відємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступного періоду на загальну суму 1 100 681, 00 грн. (в т.ч.: за вересень 2017 року на суму 1 100 681, 00 грн.);

-п. 51.1 ст. 51, п. 176.2.б ст. 176 Податкового кодексу України, оскільки платником податкові розрахунки за формою 1ДФ за 1 квартал 2016 року, 2 квартал 2016 року, 3 квартал 2017 року надано до податкової служби з інформацією не у повному обсязі, а саме: відсутня інформація про виплату доходу фізичним особам-підприємцям на загальну суму 8000, 00 грн., що не відображено у податкових розрахунках сум доходів нарахованих сплачених) на користь платників податків, а також утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1 квартал 2016 року в сумі 1500, 00 грн., 2 квартал 2016 року 1600, 00 грн., 3 квартал 2017 року 4900, 00 грн. за ознакою доходу « 157».

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення-рішення № від 29.12.2017р., яким зменшено розмір відємного значення суми ПДВ по декларації з ПДВ за вересень 2017 року за № від 18.10.2017р. на суму 1 100 681, 00 грн.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог суд першої інстанції виходив з відсутності факту підтвердження реальності господарських операцій та заперечень директора ТОВ «Статус Юкрейн» у здійсненні господарської одіяльності підприємства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такою позицією суду першої інстанцій, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період позивач мав господарьску дільність з ТОВ «Статус Юкрейн», а саме між сторонами було укладено договір поставки № 07-1217-2 від 15.02.2017 року, за умовами якого ТОВ «Статус Юкрейн» поставляв тканину відповідно до видаткових наклдних. Поставка товару здійснювалася на умовах ЕХW, склад Постачальника: м. Житомир, вул. Баранова, 89, склад № 2 згідно з Інкотермс у редакції 2010 року.

Для підтвердження господарських операцій платником до перевірки були надані видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні наклдані.

Розрахунки між вищезазначеними підприємствами проводились наступним чином:

- 419 376, 00 грн. сплачено відповідно до платіжних доручень №73 від 15.02.2017р. та №1305 від 13.03.2017р.

-6 184 708,80 грн. проведено відповідно до картки бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» обліковано за договором відступлення права вимоги № 030707 від 03.07.2017р. ТД «АС-Терра».

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

У відповідності до приписів п.201.1, п.201.4., п.201.10, ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний виписати податкову накладну у двох екземплярах та надати покупцю податкову накладну, що має містити визначені за законом певні реквізити, у т. ч. ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні.

Відповідно до п.п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, під господарською операцією розуміється дія або подія яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань власному капіталі, відомості про яку містяться в первинному документі що підтверджує її здійснення.

Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Зі змісту товарно-транспортних наклданих вбачається, що вантажовідправником та вантажоодержувачем є ТОВ «Агросфера ЛТД», пункт навантаження є м.Житомир, вул. Баранова, 89, склад № 2, пункт розвантаження - Донецька область, м.Волноваха, вул Шевцової, буд. 11А, проте жодних доказів укладення договору між ТОВ «Агросфера ЛТД» та ФОП ОСОБА_2 (перевізник), проведення розрахунків за договором перевезення не надано.

Товарно-транспортні накладні також спростовують той факт, що перевезення здійснювалось ФОП ОСОБА_2 на замовлення ФОП ОСОБА_3, оскільки замовником в них зазначено ТОВ «Агросфера ЛТД», а не ФОП ОСОБА_3 При цьому доводи апеляційної скраги, про те, що Фоп ОСОБА_3 мав право залучати до перевезенняі інших перевізників в рамках укладеного договору на перевезення вантажів також не спростовують цих фактів, оскільки відсутні докази щодло видачі довіронестей на отримання ТМЦ або інші документи, що надавлиб повноваження представнику перевізника або представнику покупця отримувати ТМЦ, придбані у контрагента.

Порядок заповнення товарно-транспортної накладної визначений Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України.20 лютого 1998 року за №128/2568. Відповідно до цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Пунктом 10.8 Правил встановлено, що у товарно-транспортній накладній зазначається прізвище, ім'я, по батькові представника Замовника та документ, згідно з яким він уповноважений супроводжувати вантаж. Згідно з пунктом 11.7 цих правил перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Крім того доказів щодо відступлення права вимоги № 030707 від 03.07.2017 року ТД «АС-Терра» в обгрунтування розрахунку за придбаний товар не надано. У платіжному дорученні наданому обгрунтування оплати за придбаний товар у призначенні платежу вказано номер та дату іншого договору.

Також матеріали справи не містять доказів використання придбаних ТМЦ у власній господарській дяльності позивача.

В процесі перевірки була використанана податкова інформація щодо ТОВ «Статус Юкрейн» відповідно до якої звідтність за формою 1 ДФ не надавалсь, фінансовий звіт субєкта малого підприєництва за 2016 рік не надано, відповіно до ЄРП товар, реалізований позивачу не придбавався, оренда складських приміщень та транспртних засобів не відбувалась, в звзяку з чим не можливо підтвердити наявність управлінського або технічногго персоналу, основних котшів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів та інших умов для здіснення підприємницької діяльності.

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.10.2017р. по справі № 755/13191/17 в ході досудового розслідування №0001071 від 18.08.2017р. за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст.205 Кримінального кодексу України, було встановлено, що «…група осіб створила на території м.Києва та інших регіонів України протиправний фінансовий механізм («конвертаційний центр»), діяльність якого спрямована на незаконне переведення безготівкових грошових коштів у готівку з метою виведення капіталів підприємств легального сектору економіку в тіньовий обіг з використанням низки механізмів так званого «класичного конвертаційного центру» та «зустрічного потоку». Функціонування незаконної схеми полягає у перерахуванні з рахунків підприємств-імпортерів Київського та інших регіонів України коштів на рахунки «транзитний підприємств (буферів), зареєстрованих, переважно, у Київській області, з метою мінімізації податкового навантаження, штучного формування податкового кредиту з ПДВ, а також для привласнення та заволодіння чужим майном (в т.ч. державними коштами), нібито за виконання робіт, надання послуг та постачання товарів. Фактично відповідні роботи не проводяться, послуги не надаються, постачання товарів не здійснюється, а кошти обготівковуються за принципом «зустрічного потоку» (придбання готівки у підприємств-імпортерів) або шляхом проведення «транзитних» операцій через інші «буферні»/«транзитні» підприємства чи «податкові ями» із подальшим їх обготівкуванням через відділення банківських установ з рахунків фізичних осіб. Одним з ключових підприємств вищезазначеної схеми є ТОВ «Статус Юкрейн». Допитаний в якості свідка директор даного підприємства ОСОБА_1, показав, що жодної господарської діяльності від імені ТОВ «Статус Юкрейн» він не здійснював, а отримував щомісячну грошову винагороду за перебування на даній посаді у розмірі 500 доларів США».

Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_1 (директора ТОВ «Статус Юкрейн») від 08.09.2017р. в межах кримінального провадження №0001071 він став директором даного підприємства приблизно з 2016 року за грошову винагороду у розмірі 500 доларів. Господарську діяльність не здійснював, у грудні 2016 року надавав довіреність на здійснення господарської діяльності ТОВ «Статус Юкрейн», інформацією щодо господарської діяльності, розрахункових операцій та контрагентів не володіє

Тобто податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Таким чином статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

У постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 року та від 22.09.2015 року № 21-421а11 та № 810/5645/14 відповідно, міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Зазанчені обставини свідчать про те, що що фактично дані бухгалтерського та податкового обліку сформовані позивачем по взаємовідносинам з зазначеним контрагентом за відсутності реально вчинених господарських операцій та на підставі первинних документів, які не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважною особою.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин, колегія судів апеляційного суду приходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку (податкові та видаткові накладні, рахунки фактури, платіжні доручення) по контрагенту ТОВ «Статус Юкрейн» не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Суд першої інстанції надав належну оцінки занченим обставинам справи, а тому прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня наскладення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 01 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник