Справа № 459/1521/18
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/1235/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2018 року, ухвалене суддею Рудаков Д.І. у м.Червоногорад Львівської області о 12:07, повний текст якого складений 20 серпня 2018 року, у справі №459/1521/18 за позовом ОСОБА_1 до інспектора праці Головного управління Держпраці у Львівській області Кокотко Оксани Мирославівни про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - інспектора праці Головного управління Держпраці у Львівській області Кокотко Оксани Мирославівни, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №ЛВ 413/471/АВ/ПС від 08.05.2018 про накладення адміністративного стягнення в сумі 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що всупереч вимог абз.3 п.30 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, оскаржувана постанова винесена інспектором за невиконання п.1 припису №13-25-115/0034-0013 від 28.02.2018, який позивачем оскаржено до керівника Державної служби України з питань праці.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову №ЛВ 413/471/АВ/ПС від 08.05.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 1020,00 грн та закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що враховуючи винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектором праці Кокотко О.М. в період оскарження позивачем припису №13-25-115/0034-0013 від 28.02.2018, позовні вимоги в частині оскарження постанови №ЛВ 413/471/АВ/ПС від 08.05.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому справу про адміністративне правопорушення слід закрити. Оскільки суд наділений виключними повноваженнями при розгляді даної категорії справ, передбаченими ст. 286 КАС України, суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною.

Не погоджуючись із рішенням суду, Головне управління Держпраці у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, покликається на те, що за результатами інспекційного відвідування, що здійснювалось в період з 27.02.2018 по 28.02.2018 на підставі наказу Управління від 26.02.2018 та направлення на проведення інспекційного відвідування №0280 від 26.02.2018, головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Кокотко О.М. було виявлено ряд порушень вимог законодавства про працю, які зафіксовані у акті перевірки та винесеному керівнику підприємства у приписі від 28.02.2018 №13-25-115/0034-0013. У зв'язку з невиконанням позивачем вимог припису у встановлений строк - до 21.03.2018 на підставі наказу Управління від 04.05.2018 №0911-П та направлення на проведення інспекційного відвідування від 04.05.2018 №0839 головним державним інспектором Управління Кокотко О.М. у період з 07.05.2018 по 08.05.2018 проведено інспекційне відвідування з метою контролю за виконанням вимог припису. За наслідками інспектором Кокотко О.М. на керівника підприємства складено постанову №ЛВ 413/471/АВ/ПС від 08.05.2018 за порушення вимог, передбачених ст.188-6 КУпАП.

Водночас зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що скаргу на припис від 28.02.2018 позивачем подано 16.05.2018, тобто після винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення. На думку скаржника, на момент винесення оскаржуваної постанови припис не був оскаржений та його дія не була зупинена.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом з постанови по справі про адміністративне правопорушення №ЛВ 413/471/АВ/ПС від 08.05.2018, прийнятої головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Кокотко О.М., встановлено, що в.о директора ВП «Шахта «Зарічна» ДП «Львіввугілля» ОСОБА_1 вчинив порушення вимог п.28 Правил відшкодування шкоди власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою КМУ №472 від 23.06.1993 (чинної на час проведення перерахунку суми відкодування шкоди) - п.1 припису №13-25-115/0034-0013 від 28.02.2018 - не виконано.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.188-6 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

ОСОБА_1, вважаючи прийняту головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Кокотко О.М. постанову №ЛВ 413/471/АВ/ПС від 08.05.2018 протиправною, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов'язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого 188-6 КУпАП, настає в разі невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з п.7 Положення №96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.4 Положення №96).

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб'єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

Як слідує з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Держпраці у Львівській області від 26.02.2018 № 0283-П у період з 27.02.2018 по 28.02.2018 головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Львівській області Кокотко О.М. проведено інспекційне відвідування ВП «Шахта «Зарічна» ДП «Львіввугілля» на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині загальнообов'язкового державного соціального страхування, за результатами якого було складено Акт №13-25-115/0034 від 28.02.2018.

Інспектором праці Кокотко О.М. винесено Припис про усунення виявлених порушень № 13-25-115/0034-0013 від 28.02.2018, яким зобов'язано в.о.директора ВП «Шахта «Зарічна» ДП «Львіввугілля» ОСОБА_1 усунути виявлені порушення та визначено строк їх усунення - до 21.03.2018 (а.с.6).

16.03.2018 позивачем на ім'я керівника Головного управління Держпраці у Львівській області скеровано скаргу на припис інспектора праці ГУ Держпраці у Львівській області Кокотко О.М. від 28.02.2018 № 13-25-115/0034-0013(а.с.7-8).

За наслідками розгляду скарги Головне управління Держпраці у Львівській області листом № 3542/2/04.5-09 від 17.04.2018 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для скасування припису про усунення виявлених порушень № 13-25-115/0034-0013 від 28.02.2018, який ДП «Львіввугілля» отримано 08.05.2018 та зареєстровано за вх.№25 (а.с.9-10).

Не погодившись із наслідками розгляду скарги на припис інспектора праці Головним управлінням Держпраці у Львівській області, 16.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до керівника Державної служби України з питань праці зі скаргою, в якій просив визнати протиправним та скасувати припис інспектора праці ГУ Держпраці у Львівській області Кокотко О.М. від 28.02.2018 № 13-25-115/0034-0013, скасувати лист (рішення) першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Львівській області О. Грицака №3542/2/04.5-09 від 17.04.2018 про відсутність правових підстав для скасування припису інспектора праці Кокотко О.М. (а.с.11-12).

За наслідками розгляду скарги рішенням Державної служби України з питань праці від 19.06.2018 рішення Управління Держпраці від 17.04.2018 №3542/2/04.5-09 на скаргу Підприємства від 16.03.2018 № 1-9/89 скасовано, а скаргу Підприємства задоволено; припис інспектора праці Управління Держпраці Кокотко О.М. від 28.02.2018 № 13-25-115/0034-0013 скасовано (а.с.80-81).

Слід зазначити, що п.30 Порядку №295 визначено, що припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

Однак до прийняття рішення Державною службою України з питань праці за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 на припис інспектора праці ГУ Держпраці у Львівській області Кокотко О.М. від 28.02.2018 № 13-25-115/0034-0013, інспектором праці ГУ Держпраці у Львівській області Кокотко О.М. прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення, тобто визначена п.30 Порядку №295 процедура не застосована.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може нести адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, щодо усунення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування або створення перешкод для діяльності цього органу.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В силу частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності суб»єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею ст. 286 КАС України.

Відповідно до ч. 3 цієї статті за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб»єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб»єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб»єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб»єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб»єктів владних повноважень.

ОСОБА_1 при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №ЛВ 413/471/АВ/ПС від 08.05.2018.

Однак, позовна вимога про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку охоплюються вимогами щодо його скасування.

Відтак ефективним способом захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача є задоволення заявленої вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, що відповідає положенням ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 серпня 2018 року у справі №459/1521/18 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 30.10.2018.