Справа № 344/16549/17
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/464/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську в особі інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови серії АР №602254 від 03.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську в особі інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови серії АР №602254 від 03.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що зазначеною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. за порушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП, тобто за порушення п.8.1 ПДР, а саме: керуючи транспортним засобом здійснив стоянку на місці для інвалідів позначеного дорожнім знаком 5.38 під табличкою 7.17 та дорожньою розміткою 1.30. Просить скасувати постанову, оскільки, інспектором було складено постанову та звинувачено його у тому, що 03.12.2017 року о 10:27 год. здійснив стоянку на місці для інвалідів по вул. Грушевського 1, в м.Івано-Франківську. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Романчак Н.В. не надав можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі і надати докази своєї невинуватості, а проігнорував вимоги ч.2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Позивач стверджує, що не міг бачити розмітку на дорозі, що дане місце для паркування призначене для інвалідів, оскільки на момент паркування 02.12.2017 року випали значні опади. Таблиця 7.17 стоїть збоку і не вказує, що місце паркування його транспортного засобу призначене для інвалідів. Враховуючи те, що позивач жодних порушень ПДР України не вчиняв, просив скасувати постанову серії АР №602254 від 03.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, проти позову заперечив, просив відмовити в повному обсязі , на підтвердження своєї позиції подав два диски з відеофайлами нагрудної камери поліцейського(а.с. 18-27).

Беручи до уваги пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії АР №602254 від 03.12.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором роти №3 БУПП у м. Івано-Франківську лейтенантом поліції ОСОБА_3, встановлено, що 03.12.2017 року о 10.27 год., під час патрулювання у м. Івано-Франківську близько 10.27 год. по вул. Грушевського, 1 виявлено припаркований транспортний засіб ВАЗ 2114 н.з. АТ 8265 ВО із порушенням ПДР України, а саме т/з був припаркований у місці позначеному дорожнім знаком 5.38 Місце стоянки з додатковою табличкою до нього 7.17 Інваліди та горизонтальною дорожньою розміткою 1.30 ПДР, що позначають місце стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак Інвалід, порушуючи п.8.4. ПДР. У звязку з чим позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (а.с.8).

Оскільки, водія т/з на місці не було інспекторами було прийнято рішення відповідно до ст. 265-2 КУпАП тимчасово затримати т/з. Даний факт підтверджується переглянутими в судовому засіданні відеофайлами з нагрудних камер поліцейських та наданих у судовому засіданні поясненнях та фотоматеріалах позивачем.

Згідно п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Табличка 7.17 "Особи з інвалідністю" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил. Табличка розміщується безпосередньо під знаками, з якими вона застосовується. Розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, що він дійсно здійснив стоянку на місці призначеному для стоянки т/з для інвалідів, проте, автомобіль ним було залишено ще звечора 02.12.2017 року. Через значні опади він не побачив розмітки на дорожньому полотні, а знак, який стояв поряд не вказував, що саме те місце стоянки де знаходився його автомобіль призначене для стоянки т/з з інвалідністю.

Крім того, в судовому засіданні було переглянуто відеофайли з нагрудних камер поліцейських, де чітко зафіксовано т/з позивача, що стоїть на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 під таблизкою 7.17 та дорожньою розміткою 1.30.

Посилання позивача, що місце стоянки було вкрите снігом, а тому не бачив дорожньої розмітки, не заслуговує на увагу, оскільки, стоянка для т/з була чиста, дорожня розмітка чітко виражена.

Відповідно до ч.5 ст.122 Кодесу України про адміністративні правопорушення, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 цього кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а також ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на пояснення позивача та не представлення ним доказів, які підтверджують обставини, викладені ним у позові, а також з огляду на спростування відповідачем доводів позивача щодо фактичних даних, на основі яких винесено оскаржувану постанову, судом розцінюються обґрунтованими доводи відповідача щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги адміністративного позову є не обгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 283, 288 КУпАП ст. ст. 9, 19, 20, 74, 77 КАС України, керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську в особі інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови серії АР №602254 від 03.12.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 29.10.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.