Справа № 638/18963/17
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 638/18963/17
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Сіренко О.І.

суддів: Спаскіна О.А. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О., Моісеєвої К.Ю.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Волкова Н.О., Гріньов Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2018, суддя Омельченко К.О., пр. Перемоги, 52в, м. Харків, Харківська, 61202, повний текст складено 18.06.18 по справі № 638/18963/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 44/3567/о/250-17-П від 06.11.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа підприємець ОСОБА_5 ( далі по тексту ФОП ОСОБА_5) звернулася до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ( далі по тексту Інспекція ) в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гоцуляка К.О. №44/3567/о/250-17-П від 06.11.2017 року про застосування до неї штрафу у розмірі 67360 (шістдесят сім тисяч триста шістдесят) гривень за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого п.2 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».

В обґрунтування позову ФОП ОСОБА_5 зазначила, що під час винесення оскаржуваної постанови начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гоцуляк К.О. було допущено ряд грубих процесуальних порушень, щодо розгляду вказаного питання за участі останньої та повного та всебічного розгляду обставин порушення. Вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

18.06.2018 р. рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №44/3567/о/250-17-П від 06.11.2017 року. Визнано протиправною та скасованою постанову начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гоцуляк К.О. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності передбаченого п.2 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» відносно ФОП ОСОБА_4

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. В скарзі зазначає, що підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. 27.03.2016 Інспекцією на підставі звернення ОСОБА_7 від 07.03.2017, що надійшло на електронну пошту Харківської міської ради (вх. № Н-11-8943/1-17 від 09.03.2017) проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єктні по АДРЕСА_1 ( направлення для проведення позапланової перевірки № 217-Н від 16.03.2017, Акт-217-А). За результатами перевірки встановлено, що будівельні роботи не проводились. Також встановлено, що в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, інформація щодо об'єкта відсутня. Будівельні роботи по влаштуванню стін з керамічної цегли з улаштуванням віконних отворів (будівництво мансардного поверху 0 над будинком літ. "Г-2" по АДРЕСА_1 відбуваються зі зміною зовнішньої конфігурації будівлі та відносяться до виду будівництва - реконструкція, у зв'язку із чим, для їх проведення забудовником мали бути отримані містобудівельні умови та обмеження в Управлінні містобудування та архітектури, а п. 27 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, застосуванню в даному випадку не підлягає.

Колегія суддів вислухавши суддю доповідача,пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

07.08.2017 року до відповідача надійшла скарга жителів квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надійшла повторна скарга про те, що позивач ФОП ОСОБА_5, не зважаючи на скасування декларації про початок виконання будівельних робіт по об'єкту: «Капітальний ремонт нежитлових приміщень другого поверху та покрівлі в будинку літ. «Г-2» за адресою: АДРЕСА_1», продовжує здійснювати будівельні роботи з реконструкції зазначеного об»єкту шляхом добудови мансардного поверху.

Через два місяці 17.10.2017 року відповідачем виданий наказ № 278 про проведення позапланової перевірки на предмет дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об»єкті нежитлові приміщення 2-го поверху в літ. »Г-2» по АДРЕСА_1.

17.10.2017 року відповідачем видані направлення на проведення перевірки № 845-к в період з 19.10.2017 року по 26.10.2017 року.

Під час позапланової перевірки з 19.10.2017 по 26.10.2017 на об'єкті будівництва "Нежитлові приміщення другого поверху в літ. «Г-2» по АДРЕСА_1» відповідачем встановлено виконання будівельних робіт з реконструкції приміщень другого поверху з надбудовою мансардного поверху в будівлі літ. «Г-2» по АДРЕСА_1 без документа, що надає право на виконання будівельних робіт, без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (CCI).

26.10.2017 року, за результатами проведеної перевірки щодо позивачки ФО-П ОСОБА_4 складено припис № 845-Пр-З про зупинення підготовчих та будівельних робіт та припис № 845-Пр-У про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вимоги приписів № 845-Пр-З та № 845-Пр-У виконані не були.

За результатами розгляду за виявлені порушення містобудівного законодавства постановою Інспекції від 06.11.2017 № 43/3566/0/250-17-П, ФО-П ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 67 360 грн.

Не погодившись з вказаною постановою про накладення штрафу у сфері містобудування та з метою відновлення порушених прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та скасував її.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд перевіряє обґрунтованість рішення, надаючи йому оцінку з урахуванням обставин, що слугували фактичною підставою для прийняття.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17 лютого 2011 року (Закон №3038) до повноважень Інспекції ДАБК віднесено здійснення державного-архітектурно будівельного контролю шляхом проведення планових та позапланових перевірок об'єктів містобудування та накладення штрафів на порушників містобудівного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону №3038 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Так, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (Порядок №553), визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва.

Згідно із п. 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку №553 визначено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

-подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

-необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

-виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

-перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

-вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

-звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

-вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п.11 Порядку №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, серед інших складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно із п.16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (п. 17 Порядку №533).

У п.18 Порядку №553 зазначено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Згідно із п. 20 Порядку №553 протокол протягом трьох днів після його складання та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Відповідно до п. 21 Порядку №553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

У п. 22 Порядку №553 зазначено вимоги, що постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

Так, позивач стверджувала про порушення відповідачем п.9 Порядку № 553 та п. 10, 13,14,16,17,20 Порядку № 244, що полягало у здійсненні заходу контролю без її участі, неотриманні протоколу про правопорушення, неповідомленні про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення та, взагалі, порушенні строків розгляду справи, оскільки такі прямо витікають з дати отримання протоколу, проте такий, як зазначала позивач, вона не отримувала.

Судом встановлено, що у акті від 26.10.2017 року №845-А здійснено запис про те, що позивач ФОП ОСОБА_5 та представник позивача ОСОБА_10 відмовилась від підпису, а примірник акту направлено поштовим відправленням 658 (а.с. 43).

В судовому засіданні позивач зазначила, що вона не отримувала повідомлення про проведення позапланової перевірки, ані вона, ані її представник під час перевірки присутні не були, тому від вручення акту перевірки не відмовлялися.

Доказів зворотнього представниками відповідача не надано.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано до матеріалів справи доказів здійснення відправлення № 658 від 26.10.2017 року.

Позивач також посилалась на не направлення відповідачем та неотримання нею протоколу від 26.10.2017 р. про правопорушення, неповідомлення про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення та, взагалі, порушення строків розгляду справи, оскільки такі прямо витікають з дати отримання протоколу.

Суд першої інстанції, досліджуючи дані обставини, зазначив, що у протоколі, яким повідомлялось про розгляд справи про порушення містобудівної діяльності на 06.11.2017 р. зазначено, що його відправлено поштою 27.10.2017 р. № поштового відправлення 658.

Судом перевірено вказаний номер за ідентифікатором поштових відправлень на офіційному сайті "Укрпошта" та встановлено, що дійсно позивача про розгляд справи, який відбувся 06.11.2017 р. повідомлено завчасно, проте такий не був вчасно отримано позивачем з підстав, які не залежали від відповідача, а було отримано значно пізніше.

Судом апеляційної інстанції досліджено витяг за вказаним номером ідентифікатору поштових відправлень на офіційному сайті "Укрпошта", з якого встановлено, що поштове відправлення 658 прийнято поштовим відділенням 27.10.2017 року о 19:55 годині, вручено 13.12.2017 року.

Таким чином, станом на 06.11.2017 р. у відповідача були відсутні дані про належне повідомлення позивача про дату розгляду справи.

Виходячи з наведеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивача про розгляд справи, який відбувся 06.11.2017 р. не було повідомлено завчасно.

Наведене свідчить про позбавлення позивача права на участь у розгляді її справи та надання доказів.

Щодо суті порушень встановлених під час проведення перевірки, які відображені в акті та протоколі і слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно постанови від 06.11.2017 року № 44/3567/о/250-17-П, до позивача застосовано санкцію у вигляді накладення штрафу за порушення п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 2 п. 5 , п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року і позивача визнано винною за п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб»єкти містобудування, які є замовниками будівництва об»єктів або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення : виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об»єктів, що за класом наслідків належать до об»єктів з незначними наслідками - розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, позивача притягнуто до відповідальності за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання щодо об»єктів, що за класом наслідків належать до об»єктів з незначними наслідками .

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на дату проведення перевірки та прийняття оскаржуваної постанови, декларація про початок виконання будівельних робіт "Капітальний ремонт нежитлових приміщень другого поверху та покрівлі в будинку літ. "Г-2" за адресою: АДРЕСА_1 була скасована наказом відповідача.

При цьому, судом при дослідженні акту перевірки, протоколу, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову, встановлено, що контролюючим органом жодним чином не відображено у вказаних документах дослідження проведення позивачем будівництва.

В суді апеляційної інстанції представники відповідача не змогли пояснити, яким чином зафіксовані обставини продовження здійснення позивачем будівництва після скасування декларації про початок робіт та під час проведення перевірки, за результатами якої прийнята постанова.

До акту перевірки та протоколу відповідачем не надано ані порівняльного фото матеріалу, ані замірів робіт, які проводились. Посилання на здійснення будівництва у попередні періоди, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це стосується періоду до проведення перевірки, за якою складено постанову від 06.11.2017 року, тим більше, що за порушення, встановлені під час попередніх перевірок до позивача застосовано санкцію у вигляді прийняття наказу про скасування декларації.

Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів продовження позивачем будівництва, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено виконання будівельних робіт без повідомлення про їх початок і. як наслідок, відсутність у нього відповідальності, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, у зв'язку з чим, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, неповне зясування чи недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 250, 286, 308, 310, п. 1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.06.2018 по справі № 638/18963/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 29.10.2018.