Справа № 523/9857/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

Київ

справа № 523/9857/16-а

провадження № К/9901/34736/18

К/9901/34737/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши в порядку письмового провадження в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними, про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Коваля М.П., Домусчі С.Д., Кравець О.О. від 14 липня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій неправомірними, про зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії як державному службовцю на підставі довідки, виданої Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області від 28 квітня 2016 року № 031-23-1528;

- скасувати рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 6 травня 2016 року № 24 про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії як державному службовцю у розмірі 87 процентів від заробітку зазначеному у довідці виданої Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області від 28 квітня 2016 року № 031-23-1528 з 1 січня 2016 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано неправомірними дії Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії як державному службовцю на підставі довідки, виданої Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області від 28 квітня 2016 року № 031-23-1528.

Скасовано рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 6 травня 2016 року № 24 про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії як державному службовцю у розмірі 87 процентів від заробітку зазначеному у довідці виданої Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області від 28 квітня 2016 року № 031-23-1528 з 1 січня 2016 року.

3. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постановою правління Пенсійного фонду України № 19-11 від 30 жовтня 2008 року (що діяла на час призначення пенсії позивачу) затверджено довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». В цій довідці прямо вказано, що саме входить в заробітну плату для обчислення пенсії, в тому числі додається довідка про розмір інших виплат, які враховуються при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та з яких сплачено страхові внески, а з 1 січня 2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Аналогічні положення закріплені в постанові правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 4 вересня 2013 року, чинній на час звернення позивачки до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2017 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 6 травня 2016 року № 24 про відмову в перерахунку пенсії за віком, призначену згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов'язано Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 5 травня 2016 року № 2739 про перерахунок пенсії.

В іншій часині позовних вимог відмовлено.

5. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи постанову про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що зі змісту оскаржуваного рішення відповідача, яким відмовлено позивачці у проведенні перерахунку пенсії, відповідач послався лише на те, що спеціальні пенсії призначаються на загальних підставах. Водночас, відповідач взагалі не дослідив заяву позивача та не визначив наявність або відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії саме позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

7. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2017 року та залишити в силі постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Суворовському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та з 27 грудня 2000 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

5 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії як державному службовцю на підставі довідки, яка видана Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області від 28 квітня 2016 року № 031-23-1528.

Рішенням Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 6 травня 2016 року № 24 ОСОБА_2 відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішення обґрунтовано тим, що у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року з 1 червня 2015 року спеціальні пенсії призначаються (перераховуються) на загальних підставах.

9. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10. Касаційна скарга Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі обґрунтована тим, що з 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, нормами якого не передбачено проведення перерахунків пенсій. Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII втратив чинність Закон України» Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ. На теперішній час відсутній нормативний акт, який регулює порядок перерахунку пенсій призначених за нормами Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, попередні нормативні акти з цього питання втратили чинність, діючі на сьогодні - не визначають такого порядку.

У зв'язку із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року з 1 червня 2015 року спеціальні пенсії призначаються (перераховуються) на загальних підставах.

11. Касаційна скарга ОСОБА_2 обґрунтована тим, що згідно з приписами статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Звуження змісту та обсягу прав на пенсійне забезпечення шляхом прийняття нових законів або шляхом внесення змін до чинних законів, відповідно до вимог статті 22 Конституції України, не допускається.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

13. Згідно зі статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

14. Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15. У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» Суд зазначено, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов'язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що, з'ясовуючи, чи існує позитивне зобов'язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

16. У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

17. У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 року у справі за заявою Валентини Ніканорівни Великоди проти України № 43331/12, Суд, розглянувши скаргу, зокрема, за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції на припинення виплати заявниці державними органами пенсії у розмірах, встановлених рішенням національного суду від 19 січня 2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавчих актів, вказав на відсутність втручання у право заявниці на мирне володіння майном внаслідок внесення змін до законодавства щодо зменшення розміру соціальних виплат. Такого висновку Суд дійшов за відсутності доказів того, що ці зміни внесені не у відповідності до законної процедури та за відсутності будь-яких доказів того, що вони не були доступними та передбачуваними.

Також вказав на відсутність підстав для висновку про те, що, передавши Кабінету Міністрів України право на встановлення розміру соціальних пільг, Парламент України діяв на порушення якихось положень Конвенції, та зазначив, що зменшення пенсії заявниці очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, Суд не вважав, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявницю.

18. Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

19. Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

20. Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

21. Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

22. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

23. 10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України «Про державну службу» № 889-VIII.

24. У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, положення Закону України «Про державну службу» № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

25. Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

26. Верховний Суд України у постанові від 7 листопада 2017 року у справі № 21-953а17 та Верховний Суд у постанові від 28 березня 2018 року у справі № К/9901/29800/18 висловили свою позицію стосовно перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Закону України «Про державну службу» № 889-VIII. Суди вказали на відсутність правових підстав перерахунку з 1 грудня 2015 року пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

27. Ураховуючи наведені вище положення джерел права, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

28. Ані Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

29. З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

30. Посилання позивачки на порушення статті 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є помилковим, адже ані Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

31. Також безпідставним є посилання позивачки на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені державні службовці, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

32. Оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_2 за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

33. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що відповідач взагалі не дослідив заяву позивача та не визначив наявність або відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії не заслуговує на увагу, оскільки з копії рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 6 травня 2016 року № 24 про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 11) убачається, що оскаржуване рішення містить мотиви відмови у задоволенні заяви позивачки про перерахунок пенсії.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. Колегія суддів приходить до висновку про те, у зв'язку із порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального права постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2017 року підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Касаційну скаргу Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі задовольнити в повному обсязі.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2016 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців