Справа № 2а-3507/10/2570
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3507/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Гром Л.М.

При секретарі Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства «АНТ СК» до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про скасування податкових повідомлень рішень ,-

В С Т А Н О В И В :

07.07.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про скасування податкових повідомлень рішень та просить суд визнати дії відповідача незаконними щодо винесення податкових повідомлень рішень; скасувати податкові повідомлення рішення № /0 від 13.01.2010 року та № /0 від 13.01.2010 року. Свої вимоги обґрунтовує наступним. Що стосується Завищення валових витрат на суму 418064,00 грн. орендної плати, то зазначені в акті приміщення використовувались підприємством для господарської діяльності. Відповідно до п. 7.9.6 Закону, орендар збільшує суму валових витрат на суму нарахованого лізингового платежу за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування. Не включення податківцями зазначеної суми є безпідставним. Відповідно до діючого законодавства, зокрема Конституції України, досудове слідство не встановлює факти, які можливо використовувати у відносинах з суб'єктом господарювання якщо відсутній вирок суду. Аналогічно і висновок експертизи є відповідним доказом у суді, а не при проведенні перевірки підприємства та винесення повідомлення - рішення про заниження об'єкту оподаткування. Тому висновок перевіряючих про включення до складу валових витрат, витрат по орендній платі по приміщенням, які не використовувались в господарській діяльності підприємства, є хибним.

Щодо завищення амортизаційних відрахувань на суму 271601,00 грн. то зазначена сума є амортизацією систем програмного забезпечення та серверу доступу даних, які були введені в експлуатацію та використовувались у господарській діяльності підприємства з кінця 2007 року та початку 2008 року. Відповідно до п. 8.1.1. Закону, під терміном "амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею. Відповідно до п. 8.1.2. Закону амортизації підлягають витрати на: придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення.

Таким чином, висновок перевіряючих щодо неможливості амортизації та віднесення її на валові витрати амортизацією систем програмного забезпечення та серверу доступу даних, які були введені в експлуатацію та використовувались у господарській діяльності підприємства з кінця 2007 року та початку 2008 року є хибним.

Висновок про заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті на суму 29961,00 грн., зроблений перевіряючими, з урахуванням їх хибних висновків про неможливість включення до валових витрат вищезазначених сум і відповідно не відповідає нормам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про податок на додану вартість».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не погодився з думкою представника позивача, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив суд відмовити в позові. Свої заперечення обґрунтовує тим, що в результаті перевірки позивача встановлено порушення: п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, п.6.1 ст.6, п.п.8.1.3 п.8.1 ст. 8 Закону України від 22.05.1997 року №283/97-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств" (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон України „Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 86863 грн., а також п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон України „Про податок на додану вартість"), в результаті чого занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті (рядок 27 Декларації) на загальну суму 29961 грн.

Перевіркою повноти визначення амортизаційних відрахувань за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року встановлено їх завищення за 2008 рік на загальну суму 271601 грн., в т.ч.: 1 кв. 2008 року - 82500 грн.; півр. 2008 року - 152625 грн., 3 кв. 2008 року - 218491 грн.

ПП „ВКФ „АНТ-СК" не було спроектовано та не було введено в експлуатацію телекомунікаційного вузла інтелектуальної мережі та не було введено в експлуатацію необхідного для цього обладнання, дані системи, як і сервер доступу не можуть використовуватись у господарській діяльності даного підприємства за своїм призначенням

Актом від 24.07.2008 року № 552/23/22821370 про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2008 року було встановлено, що внаслідок порушення платником п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4, п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" зі змінами та доповненнями встановлено завищення р.23 Декларації за квітень 2008 року в сумі 147720 грн., в результаті чого зменшено суму заявленого бюджетного відшкодування в розмірі 50238 грн. та зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.26) на суму 97482 грн. Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 41004 грн. актом перевірки підтверджено.

Висновок акту перевірки № 552/23/22821370 від 24.07.2008 року в частині зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.26) в сумі 97482 грн. платником не оскаржується. В позовній заяві до суду платником оскаржується лише податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 50238 грн., прийняте за даним актом перевірки.

З врахуванням даних акту перевірки № 552/23/22821370 від 24.07.2008 року, за результатами якого зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.26) на суму 97482 грн. (за даними перевірки р.26 Декларації дорівнює „0"), в порушення п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону № 168, ПП „ВКФ „АНТ-СК" було занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті (рядок 27 Декларації) на загальну суму 29961 грн., в т.ч.: за серпень 2008 року на суму 16713 грн., за вересень 2008 року на суму 1123 грн., за грудень 2008 року на суму 12125 грн., та завищено залишок від'ємного значення ПДВ (рядок 26 Декларації) за грудень 2008 року на суму 67521 грн.

Також представник відповідача зазначає, що в позовній заяві не наведено жодного аргументу щодо неправомірності висновків викладених в акті перевірки. Фактично позивач констатує, що висновки ДПІ у м. Чернігові викладені в акті перевірки від 25.12.2009 року № 1010/23/22821370 є неправомірними, проте не наводить жодного доказу на підтвердження своєї позиції. До позовної заяви додано лише акт перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

05.08.2010 року позивачем надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд скасувати податкові повідомлення рішення: № /0 від 13.01.2010 року та № /0 від 13.01.2010 року; скасувати податкові повідомлення рішення: № /3 від 02.07.2010 року, № /3 від 02.07.2010 року, № /3 від 02.07.2010 року; визнати дії відповідача незаконними щодо винесення зазначених податкових повідомлень рішень.

06.08.2010 року в судовому засіданні позивачем змінено позовні вимоги та просять суд скасувати податкові повідомлення рішення № /3 від 02.07.2010 року, № /3 від 02.07.2010 року, № /3 від 02.07.2010 року; визнати дії відповідача незаконними щодо винесення зазначених податкових повідомлень рішень.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 06 серпня поточного року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 11.08.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на слідуючих підставах.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 02.12.2009 року № 1279, виданого ДПІ у м. Чернігові, працівниками держподатінспекції проведена планова виїзна перевірка ПП ВКФ „АНТ-СК" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року, за результатами якої складено акт від 25.12.2009 року № 1010/23/22821370.

Перевіркою встановлено, що позивачем укладено договір суборенди офісних, виробничих та складських приміщень № 18-06/А від 01.03.2007 року з ТОВ „РА - ТЕЛ".

За оренду приміщення ПП "ВКФ "АНТ - СК" перерахувало ТОВ "РА - ТЕЛ" грошові кошти в сумі 948000 грн., окрім того у вересні 2007 року за послуги оренди була проведена оплата готівкою в касу ТОВ "РА - ТЕЛ" на суму 250000 грн. та 3000 грн. безготівковими коштами на розрахунковий рахунок.

08.02.2008 року на виконання договору про оплату за отримані послуги № 18-06/А від 01.03.2007 року ПП "ВКФ "АНТ - СК" видало, а ТОВ "РА- ТЕЛ" прийняло простий вексель серії АА № 1114826 номіналом 326795 грн., строк погашення платежу 08.02.2011 року. Дію вказаного договору було припинено угодою від 28.12.2007 року про розірвання Договору № 18-06/А від 01.03.2007 року.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що СВ ПМ ДПА в Чернігівській області було порушено кримінальну справу № 901/695 відносно директора ПП „ВКФ „АНТ - СК".

Проведеним досудовим слідством встановлено, що приміщення, зазначені в додатку № 1 до договору № 18-06/А від 01.03.2007 року - акту прийому - передачі від 01.03.2007 року, одночасно також знаходились в суборенді інших суб'єктів господарської діяльності, з якими ТОВ „РА - ТЕЛ" уклав договори суборенди, а саме: ЧМГО СТ „Спартак", КДЮСШ 2 ЧМГО СТ „Спартак", ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3, ТОВ „Тім Превент Україна", ФОП ОСОБА_4, МГО „Чернігівський рок - клуб", ТОВ „Атраком", ПП „Данко".

Також, згідно Висновку судово - економічної експертизи по кримінальній справі № 901/695 від 07.05.2009 року, проведеної Чернігівською Регіональною Торгово - Промисловою Палатою (наданого ЧМВ УМВС України в Чернігівській області на запит СВ ПМ ДПІ у м. Чернігові) було встановлено, що частина цих приміщень (відповідно до даних, зазначених в акті перевірки) фактично знаходились в суборенді інших суб'єктів господарської діяльності, а не у ПП „ВКФ „АНТ- СК".

Але сторонами не було надано суду жодного документу, що містяться в кримінальній справі та які б підтверджували вищенаведені доводи представника відповідача.

Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету у звязку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п. 5.1, 5.2, 5.2.1, Закону України, від 28.12.1994, № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств, валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь - яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що відповідні витрати позивачем за користування приміщенням проведені на користь власника приміщень ТОВ «РА-ТЕЛ», також в судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що в цих приміщеннях знаходяться працівники фірми, обладнання, але на думку останніх ці приміщення не використовуються в господарській діяльності підприємства. Зазначаючи, як один з аргументів на доведеність свого рішення про порушення кримінальної справи не є безспірним доказом, оскільки наявні докази в матеріалах кримінальної справи не були предметом розгляду в судовому засіданні та достовірність та правильність останніх не визначена у остаточному рішенні суду першої інстанції вироку, який набрав законної чинності.

Це стосується і посилань представників відповідачів на висновки судово-економічної експертизи, оскільки суд, при розгляді кримінальної справи, висновки експертизи приймає на підставі всіх обєктивно зібраних доказів по справі за умови їх узгодженості між собою.

Як зясовано судовим розглядом, фактичною підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень слугували відображені в акті амортизаційні відрахування за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року та встановлено їх завищення за 2008 рік на загальну суму 271601 грн., в т.ч.: 1 кв. 2008 року - 82500 грн.; півр. 2008 року - 152625 грн., 3 кв. 2008 року - 218491 грн.

В ході перевірки було встановлено, що згідно договору від 08.04.2008 року № 18/34 ТОВ „РА-ТЕЛ" зобов'язується виконати роботи для ПП „ВКФ „АНТ- СК" по створенню вузла інтелектуальних послуг на телефонній мережі загального користування міста Чернігова на базі обладнання МІСС загальною потужністю 10000 інтелектуальних послуг.

Представник податкової зазначила, що позивачем дійсно були проведені проплати протягом січня - березня 2008 року. ПП „ВКФ „АНТ- СК" придбало у ТОВ „РА -ТЕЛ" обладнання (сервери доступу, система МІСС, стійка КТРА, телекомунікаційний вузол інтелектуальної мережі, термінали абон. ТА КТРА та офісні меблі) на суму 578,9 тис. грн.

Перевіркою було встановлено, що згідно договору продажу програмного забезпечення від 15.11.2007 року № 18/п ВАТ „ПЕК" було поставлено ПП „ВКФ „АНТ-СК" комп'ютерні програми для серверів інтелектуальних послуг та інтелектуальних мереж зв'язку на суму 660 000 грн. в т.ч. ПДВ 110000 грн.

Актом від 25.12.2009 року № 1010/23/22821370 встановлено, що позивачем дійсно придбавались обладнання та компютерні програми, що не заперечував в судовому засіданні і представник відповідача.

Дані системи були введені в експлуатацію у 4 кв. 2007 року згідно актів приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 29.12.2007 року, а в січні 2008 року було введено в експлуатацію сервер доступу вартістю 22557 грн.

Відповідно до п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" - „Під терміном "амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею".

Згідно з п.п.8.1.2. п.8.1 ст. 8 „Амортизації підлягають витрати на: придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення."

Згідно п.п.8.1.3 п.8.1 ст.8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" не підлягають амортизації та повністю відносяться до складу валових витрат звітного періоду витрати платника податку на: придбання і відгодівлю продуктивної худоби; вирощування багаторічних плодоносних насаджень; придбання основних фондів або нематеріальних активів з метою їх подальшого продажу іншим особам чи їх використання як комплектуючих (складових частин) інших основних фондів, призначених для подальшого продажу іншим особам; утримання основних фондів, що знаходяться на консервації.

Пунктом 4 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" (далі - ПСБО "Основні засоби"), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 N 92, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.05.2000 за N 288/4509, яке набрало чинності з 01.07.2000, який визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби та інші необоротні матеріальні активи (далі - основні засоби), а також розкриття інформації про них у фінансовій звітності та застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) усіх форм власності (крім бюджетних установ), визначено таке:

Амортизація - систематичний розподіл вартості, яка амортизується, необоротних активів протягом строку їх корисного використання (експлуатації);

Вартість, яка амортизується, - первісна або переоцінена вартість необоротних активів за вирахуванням їх ліквідаційної вартості;

Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік);

Об'єкт основних засобів - закінчений пристрій з усіма пристосуваннями і приладдям до нього або окремий конструктивно відокремлений предмет, що призначений для виконання певних самостійних функцій, чи відокремлений комплекс конструктивно з'єднаних предметів одного або різного призначення, що мають для їх обслуговування загальні пристосування, приладдя, керування та єдиний фундамент, унаслідок чого кожен предмет може виконувати свої функції, а комплекс - певну роботу тільки в складі комплексу, а не самостійно.

Первісна вартість - історична (фактична) собівартість необоротних активів у сумі грошових коштів або справедливої вартості інших активів, сплачених (переданих), витрачених для придбання (створення) необоротних активів.

Відповідно до п. 7 ПСБО "Основні засоби" придбані (створені) основні засоби зараховуються на баланс підприємства за первісною вартістю. Одиницею обліку основних засобів є об'єкт основних засобів.

Згідно з п. 8 ПСБО "Основні засоби" встановлено, що первісна вартість об'єкта основних засобів складається зокрема з таких витрат:

- суми, що сплачують постачальникам активів та підрядникам за виконання будівельно-монтажних робіт (без непрямих податків);

- суми непрямих податків у зв'язку з придбанням (створенням) основних засобів (якщо вони не відшкодовуються підприємству);

витрати на установку, монтаж, налагодження основних засобів;

інші витрати, безпосередньо пов'язані з доведенням основних засобів до стану, у якому вони придатні для використання із запланованою метою.

Суд приходить до висновку, що оскільки позивачем придбавались сервери доступу, система МІСС, стійка КТРА, телекомунікаційний вузол інтелектуальної мережі, термінали абон. ТА КТРА та офісні меблі, то кінцевим результатом цих витрат і мало бути створення вузла інтелектуальних послуг на телефонній мережі загального користування міста Чернігова на базі обладнання МІСС загальною потужністю 10000 інтелектуальних послуг. Таким чином, суд встановив, що посилання відповідача щодо помилкового нарахування амортизаційних відрахувань позивачем, є безпідставним, а тому дії позивача є правомірними.

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону № 168 якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка

дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх

податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до

складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

В судовому засіданні встановлено, що актом від 24.07.2008 року № 552/23/22821370 про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2008 року (перевірка проводилась за участю працівника ДПА в Чернігівській області) було встановлено, що внаслідок порушення платником п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4, п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" зі змінами та доповненнями встановлено завищення р. 23 Декларації за квітень 2008 року в сумі 147720 грн., в результаті чого зменшено суму заявленого бюджетного відшкодування в розмірі 50238 грн. та зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 26) на суму 97482 грн. Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 41004 грн. актом перевірки підтверджено.

Висновок акту перевірки № 552/23/22821370 від 24.07.2008 року в частині зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 26) в сумі 97482 грн. платником не оскаржується. В позовній заяві до суду платником оскаржується лише податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування в розмірі 50238 грн., прийняте за даним актом перевірки.

З врахуванням даних акту перевірки № 552/23/22821370 від 24.07.2008 року, за результатами якого зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.26) на суму 97482 грн. (за даними перевірки р.26 Декларації дорівнює „0"), в порушення п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону № 168, ПП „ВКФ „АНТ-СК" було занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті (рядок 27 Декларації) на загальну суму 29961 грн., в т.ч.: за серпень 2008 року на суму 16713 грн., за вересень 2008 року на суму 1123 грн., за грудень 2008 року на суму 12125 грн., та завищено залишок від'ємного значення ПДВ (рядок 26 Декларації) за грудень 2008 року на суму 67521 грн. Дані висновки перевірки мали місце в 2008 року і були підтверджені під час проведення перевірки податковою інспекцію в 2009 року. Крім того, як встановлено в судовому засіданні висновки податкової інспекції у звязку з висновками по акту перевірки № 552/23/22821370 від 24.07.2008 року не оспорювались жодним чином.

Оскаржуючи податкове - рішення /3 від 02.07.2010 року позивачем в судовому засіданні не надано ні пояснень, які висновки перевіряючих є неправильними, за який період та у звязку з чим, не надано пояснень щодо незгоди з сумами, які визначені під час перевірки на підставі норм законодавства та не надано жодного доказу, щодо спростування висновків податкової, які могли бути оглянуті, досліджені судом та враховані, як підстава для сумніву правомірності прийнятого рішення. Щодо оскарження повідомлення - рішення № /3 від 02.07.2010 року взагалі відсутні жодні пояснення та докази. Суд, приходить до висновку, що позивачем використовується право звернення до суду щодо оскарження повідомлень - рішень, але щодо надання доказів, вважає можливим обмежитись тільки висловлюванням своєї незгоди з діями представників податкової інспекції.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 41, 70, 71, 104, 122 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення рішення № /3 від 02.07.2010 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Гром Л.М.