Справа № 213/1382/18
Суддя: Соловйова Л. Я.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1382/18
Номер провадження 2-а/213/24/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 жовтня 2018 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Соловйової Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Ємельянцевої Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора безпеки дорожнього руху батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту Патрульної поліції, лейтенанта поліції Самойленко Марини Вікторівни, третя особа - Управління патрульної поліції у м.Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції про визнання дій та рішень протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працює кредитним інспектором в Криворізькому відділенні №84 ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ». 07.05.2018 року близько 15 години 30 хвилин до відділення зайшли працівники поліції та інспектор Самойленко М.В. склала постанову серії ВР № 228154 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.140КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Їй видали нечитабельну постанову, із змісту якої вона встановила, що її притягли до адміністративної відповідальності за те, що вона розмістила рекламну конструкцію близько до краю проїжджої частини. На її усні зауваження, що вона не має ніякого віношення до вказаної рекламної конструкції, на якій було зазначено інше підприємство ніж те, де працює позивач, а також на те, що вона не є посадовою особою установи, на яку повинно складатися постанова про накладення штрафу - інспектор не звертала уваги. Також позивач зазначає, що після складення постанови їй не надали можливості ознайомитися з її змістом та надати свої письмові пояснення, а повідомили, що постанова надійде поштою. Окрім цього, позивач зазначає, що вона не є суб»єктом правопорушення за ч.2 ст.140 КУпАП оскільки не являється посадовою особою, до компетенції якої входить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Вважає, що постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи та її прав, що призвело до незаконного винесення постанови та притягнення її до адміністративної відповідальності. Просить визнати протиправими дії та рішення інспектора безпеки дорожнього руху батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту Патрульної поліції, лейтенанта поліції Самойленко Марини Вікторівни та скасувати постанову серії ВР № 228154 від 07 травня 2018 року про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 140 КУпАП про застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У судове засідання позивач не з'явилась, про час і дату судового засідання повідомлена своєчасно. В позові зазначила, що просить слухати справу без її участі.

Відповідач Самойленко М.В. в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена, направила відзив на позов, в якому зазначила, що з вимогами адміністративного позову не погоджується, вважає, що постанова винесена законно та обгрунтовано. У відзиві відповідач зазначає, що позивач підтвердила, що саме вона винесла та встановила рекламоносій біля будинку №42 по пр.Південний в м.Кривий Ріг, що зафіксовано на боді-камеру поліцейського, запис з якої додано до відзиву відповідача. Позивач повідомлялась про здійснення відеозйомки. Окрім цього, відповідач зазначила, що після з»ясування обставин справи, нею було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, за що було винесено постанову про адміністратиивне правопорушення відносно ОСОБА_1. При цьому, нею були роз»яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, порядок і строк оскарження постанови. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, розгляд справи проводити без її участі.

Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні адміністративного позову просить відмовити на підставі доказів, наданих відповідачем до відзиву.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи дану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст.9, ч. 1 ст.77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що 07 травня 2018 року інспектором відділу дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенантом поліції Самойленко М.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 228150. З постанови вбачається, що 07 травня 2018 року о 15 год. 40 хв. за адресою: АДРЕСА_1, громадянка ОСОБА_1 розмістила інформаційний штендер по червоній лінії без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушила п.32.1 Правил дорожнього руху, у зв»язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КУпАП (а.с.38). У постанові зазначено, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису.

Із оглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом з боді-камери, наданого відповідачем слідує, що позивач ОСОБА_1 підтвердила факт установки рекламного носія по червоній лінії дороги. Факт наявності інформаційного штендеру на червоній смузі також підтверджується фотокартками, наданими відповідачем.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, в тому числі статті 140 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст.140 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена в тому числі за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, що тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить, зокрема, погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг.

Пунктом 32.1. Правил дорожнього руху передбачено, що з органами Національної поліції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Вказаний пункт 32.1. ПДР України складається із підпунктів «а», «б», «в», однак поліцейським у постанові про адміністративне правопорушення серії ВР № 228154 від 07.05.2018 року не зазначено, який саме підпункт пункту 32.1. ПДР України порушила ОСОБА_1

Крім того, встановлено, що позивач працює кредитним інспектором ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та згідно посадової інструкції (а.с.6-7) до її повноважень не відноситься погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції - встановлення рекламоносіїв. В оскаржуваній постанові не вказана посада ОСОБА_1, а виходячи з розміру штрафу (340 грн, що становить 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) - штраф на неї було накладено за ч.2 ст.140 КУпАП, як на громадянина. Однак, встановлений позивачем рекламний штендер не є рекламою стосовно провадження особисто нею певної діяльності чи надання послуг. Таким чином, ОСОБА_1 не є суб»єктом адміністративного правопорушення, складові якого передбачають порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.140 КУпАП, тобто погодження встановлення рекламоносія в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ».

Крім того, наданий відповідачем диск з відеозаписом з боді-камери інспектора відділення дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг не містить запису факту складення постанови про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, що позбавляє суд можливості перевірити правомірність дій інспектора при її винесенні, в тому числі роз»яснення прав позивачу, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, права мати адвоката, пропозицію ОСОБА_1 викласти письмово свої пояснення щодо правопорушення та підписати постанову.

Також відповідачем не доведено суду відсутності погодження з органами Національної поліції розміщення на червоній лінії пр.Південний біля будинку №42 в м.Кривий Ріг рекламоносія Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ», працівником якого є позивач ОСОБА_1

Окрім цього, в своїх письмових запереченнях - відповідач зазначила, що після з»ясування усіх фактичних даних, нею встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП. Фактично постанова складена за ч.2 ст.140 КУпАП.

Частина 2 ст. 77 КАС України, передбачає, що обов»язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із наведених норм слідує, що саме відповідач зобов»язаний довести правомірність складання ним постанови про притягнення позивача до відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази, які б спростовували позицію позивача і підтверджували правомірність винесеної постанови, відповідачем суду не надані.

За таких обставин суд визнає, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 140 КУпАП не конкретизоване, в ньому не зазначені всі ознаки об»єктивної сторони вказаного правопорушення, а сама позивач не являється суб»єктом такого правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КУпАП, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення, щодо позивача є протиправною та підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 140 ч.2; п.1 ч.1 ст.247, 222, 251, 252, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора безпеки дорожнього руху батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту Патрульної поліції, лейтенанта поліції Самойленко Марини Вікторівни, третя особа - Управління патрульної поліції у м.Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції про визнання дій та рішень протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправими дії інспектора безпеки дорожнього руху батальйону Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту Патрульної поліції, лейтенанта поліції Самойленко Марини Вікторівни, скасувати постанову серії ВР № 228154 від 07 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 140 КУпАП і накладення штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляцiйного адміністративного суду через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: інспектор відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції, лейтенант поліції Самойленко Марина Вікторівна, м. Кривий Ріг, пр.Поштовий, 71, РНОКПП: .

Дата складення повного рішення суду - 19.10.2018 року.

Суддя Л.Я. Соловйова