Справа № 488/3132/16-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 488/3132/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Лазарева Г.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (далі - Управління ДАБІ у Миколаївській області), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за №236 від 13.10.2015 року, згідно з якої, її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено штраф в сумі 6 800 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що не була присутня під час проведення перевірки, а також під час складання акту, припису та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що, відповідно, позбавило її права надавати пояснення, докази щодо скоєного правопорушення.

Позивач стверджує, що Управління ДАБІ у Миколаївській області не повідомило її належним чином про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в результаті чого, порушило вимоги статті 268 КУпАП, що виразилось у неможливості приймати участь у розгляді вказаної справи та правової допомоги.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2018 року позов задоволено.

Суд визнав незаконною та скасував постанову № 236 від 13.10.2015 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Савчуком О.С. та начальником Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Малій К.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що притягнення позивачки до адміністративної відповідальності відбулося на підставі доказів, зібраних із порушенням вимог Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок №533), зокрема за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Також, суд першої інстанції погодився з доводами позивачки, що її хвороба, в період 2010 - 2014 роки, позбавила її право звернутися до суду в 10 - денний строк з дня отримання рішення, яке є предметом оскарження, тобто до 01.11.2015 року і вважав, що звернення правопорушника з вказаним позовом через рік, пов'язано з поважними причинами.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, вважаючи його таким, що не ґрунтується на засадах верховенства права, не є законним та обґрунтованим Управління ДАБІ у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У доводах апеляційної скарги Управління ДАБІ у Миколаївській області посилається на те, що належними та допустимими доказами доведено вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, а саме: невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Також апелянт зазначає, що норми ст.ст. 254 та 256 КУпАП не містять імперативної вимоги щодо обов'язкового оформлення протоколу у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому посилання суду першої інстанції, що складання протоколу за відсутністю правопорушника, свідчить про протиправність рішення про притягнення особи до відповідальності, суперечить нормам процесуального права.

Апелянт наполягає на тому, що протокол про адміністративне правопорушення, де містилося роз'яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дата розгляду справи про адміністративне правопорушення був заздалегідь надісланий позивачу рекомендованою поштою та отриманий позивачем.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляції, з огляду на наступне.

Так, судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 02.06.1992 року є власницею 1/2 частини житлового будинку, житловою площею 43,4 кв. м. та власницею відповідної частини господарських та побутових будівель, що розташовані в АДРЕСА_1.

09.10.2014 року посадовою особою органу державного будівельного контролю складено припис № 330, згідно якого позивач має негайно зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку до оформлення необхідних документів та усунути виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, шляхом оформлення документів, які дають право виконувати роботи з реконструкції житлового будинку в термін до 12.01.2015 року, про що повідомити Інспекцію до 13.01.2015 року.

29.09.2015 року за результатами перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті «Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1», головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Савчуком О.С. складено акт, яким встановлено невиконання вимог п. 2 припису № 330 від 09.10.2014 року, а саме: відсутність документів, які дають право виконувати будівельні роботи з реконструкції житлового будинку літ. А за адресою АДРЕСА_1, що є порушенням вимог п. 14 Порядку №533.

У той же день, на підставі виявленого порушення, Управління ДАБІ у Миколаївській області склало припис № 261 та протокол про адміністративне правопорушення.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 не була присутня під час складання вказаних документів, але 03.10.2015 року отримала поштою акт перевірки, припис та протокол, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення (а.с.29).

Виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2015 року, позивачка була ознайомлена зі своїми правами, що передбачені ст. 268 КУпАП та з датою про розгляд справи про адміністративне правопорушення; вказана справа була призначена на 13.10.2015 року.

13.10.2015 року ОСОБА_1 не з'явилась до Управління ДАБІ у Миколаївській області для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим, справа була розглянута за її відсутності і, за результатами розгляду, останню визнали винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП та наклали штраф у сумі 6 800 грн.

Аналіз підстав позовної заяви та обґрунтування судового рішення про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень свідчить про те, що вони побудовані лише на тому, що суб'єкт владних повноважень не дотримався законодавчо визначеної процедури притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Поряд з цим, позивачка у своєму позові не торкалася питань наявності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, а також не заперечувала проти законності висновків Управління ДАБІ у Миколаївській області про невиконання нею вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Аналогічно, правова оцінка наведених вище питань щодо наявності вини правопорушника у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188 - 42 КУпАП, відсутня і в рішенні суду першої інстанції.

З викладеного, колегія суддів робить висновок, що позивачка не оспорює наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, встановленого ч.1 ст.188-42 КУпАП, а вважає, що рішення суб'єкта владних повноважень є протиправним з огляду на порушення її прав, гарантованих законодавством.

На противагу висновків суду першої інстанції про те, що суб'єкт владних повноважень не дотримався законодавчо визначеної процедури притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, колегія суддів дійшла протилежних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст. 246 КУпАП).

Відповідно до п.11 Порядку №533 Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону. У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки, останні можуть видавати обов'язкові для виконання приписи, у тому числі щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Підставами для проведення позапланової перевірки, згідно з п.7 Порядку №533 є перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

За невиконання припису суб'єкти містобудування несуть адміністративну відповідальність за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Як свідчить акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.09.2015 року, перевірка проводилась у присутності ОСОБА_1, але на момент складання акту, вона була відсутня (а.с.5).

Слід звернути увагу, що позивач не спростовувала у позові обставини того, що вона була присутня при проведенні перевірки, головне на чому наголошувала остання, це отримання припису поштою наприкінці жовтня, коли вже була винесена спірна постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Між тим, дані твердження позивачки суперечать доказам, а саме: зворотному поштовому повідомленню за яким, акт припис та протокол отримані правопорушником 03.10.2015 року (а.с.29).

Отже, за 10 днів до розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 188-42 КУпАП, позивачка була ознайомлена з актом перевірки, приписом та протоколом про адміністративне правопорушення, в якому її роз'яснили її права, встановлені ст. 268 КУпАП та повідомили про розгляд справи.

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо необізнаності позивачки про наявність наведених вище документів.

До того ж, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що норми ст. 254, ст. 256 КУпАП не містять імперативної вимоги щодо обов'язкового оформлення протоколу в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з чим, висновок суду про те, що відсутність правопорушника при складанні протоколу свідчить, що даний документ є неналежним та недопустимим доказом не є таким, що відповідає нормам законодавства.

Для вирішення питання чи є протокол про адміністративне правопорушення, що складений за відсутністю правопорушника належним та допустимим доказом, слід звернутися до Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року за №213.

Відповідно до частин 9 та 10 вказаного нормативного акта про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль, складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

У разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв'язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Іншими словами, у випадку небажання суб'єкта містобудування отримати документи, які підтверджують факт правопорушення, наведені норми допускають надсилати їх рекомендованим листом з повідомленням, що і було здійснено в даному випадку.

Колегія суддів вважає, що направлення правопорушнику усіх документів, які є підставою для притягнення його до відповідальності, є дотриманням його прав на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Частина 16 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

Неприбуття суб'єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

За таких умов, суд дійшов висновку, що суб'єкт владних повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутності позивачки.

Наступне, на що хотів звернути увагу суд апеляційної інстанції, це обставини поважності причин пропуску строку позивачем звернення до суду.

Управління ДАБІ у Миколаївській області в процесі розгляду справи обґрунтовано заявляло клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з тим, що позивачка пропустила без поважних причин строк звернення до суду більш як на 10 місяців.

Однак, суд першої інстанції, дійшов висновку, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин та поновив його.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що Управління ДАБІ у Миколаївській області погодилось з таким висновком суду, оскільки в цій частині рішення не оскаржене.

Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Тільки у випадку, порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду, суд апеляційної інстанції може вийти за межі вимог та доводів апеляції.

Частина 3 ст. 317 КАС України, не містить в якості обов'язкової підстави для скасування рішення суду першої інстанції, необґрунтоване поновлення строку звернення до суду.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, є підстави, відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України, для скасування судового рішення та прийняття нового про відмову в задоволенні позову.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.

Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Отже, нормами КАС України не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку судових рішень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2018 року - скасувати.

Ухвалити у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення нове рішення - про відмову в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2018 року.