Справа № 826/6990/15
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6990/15 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Коломійцева А.О.

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2;

Відповідача-1: Дідук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.15р. у справі №826/6990/15 за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, протиправним та скасування в частині наказу, зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просив:

визнати протиправними дії Уповноваженої особи та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання нікчемними укладених з ОСОБА_4 договору банківського вкладу №06/1340-2014 від 17.06.2014, договору банківського рахунку №8628 від 16.06.2014 та всіх транзакцій за цими правочинами, а також щодо зупинення перерахування/виплати за вказаними транзакціями та правочинами;

визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи від 29.08.14р. №61 в частині, що стосується ОСОБА_4;

визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо не включення ОСОБА_4 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати Уповноважену особу включити ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати Уповноважену особу надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_4, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_4 до реєстру вкладників (загального реєстру вкладників) ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та ухвалити нову про задоволення позову. Свої вимоги Апелянт мотивує тим, що Позивач набув статусу вкладника у розумінні Закону №4452-VI; Уповноваженою особою не доведено належними доказами фактів, які б свідчили про нікчемність укладених правочинів.

Від Уповноваженої особи та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на адресу суду апеляційної інстанції надішли заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.16р. провадження у справі зупинено. Ухвалою від 05.09.18р. провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи у судове засідання.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.10.18р. справу прийнято до провадження апеляційного суду та призначено розгляд справи у судове засідання на 01.11.18р.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; представник Відповідача-1 заперечив проти вимог апеляційної скарги.

Від Відповідача-2 надійшли письмові пояснення у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, між Позивачем та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського рахунку від 16.06.14р. №8628, за умовами якого Банк за заявою Клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта НОМЕР_2 у доларах США та здійснює за ним операції, згідно з діючим законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та чинними умовами здійснення операцій за рахунками фізичних осіб у ПАТ «Старокиївський банк».

Також, між Позивачем та ПАТ «Старокиївський банк» було укладено договір банківського вкладу від 17.06.14р. №06/1340-2014, за умовами якого Банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок НОМЕР_3 «Надійний» у доларах США, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 15 000 доларів США. Дата внесення вкладу - 17.06.14р., дата повернення вкладу - 17.07.14р.

Відповідно до умов Договору від 17.06.14р. №06/1340-2014, кошти в сумі 15 000 доларів США (еквівалент у гривнях - 176 221,41 грн.) надійшли на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_3, що підтверджується квитанцією №67479 від 17.06.14р.

Постановою Правління Національного банку України (далі - Національний банк) від 17 червня 2014 року №365 ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17 червня 2014 року №50 розпочато процедуру виведення ПАТ «Старокиївський банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду.

Наказом Уповноваженої особи №23 від 24 червня 2014 року створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів.

Згідно з протоколом засідання комісії з перевірки договорів від 29 серпня 2014 року, Комісією було вирішено надати на затвердження уповноваженій особі Фонду перелік нікчемних договорів та інших правочинів, виявлених за результатами перевірки.

Відповідно до виписки з протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду №182/14 від 21 серпня 2014 року було вирішено підтримати пропозицію уповноваженої особи Фонду щодо тимчасового блокування виплати грошових коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «Старокиївський Банк» згідно переліку, а також вирішено підтримати пропозицію уповноваженої особи Фонду щодо тимчасового блокування виплати грошових коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «Старокиївський Банк» згідно переліку, та винести це питання на розгляд виконавчої дирекції Фонду.

Відповідачем видано наказ від 29.08.14р. №61, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно переліку, в т.ч. правочини Позивача з підстав, визначених ч. 2 та ч.3 ст.38 Закону № 4452-VI.

Постановою Правління Національного банку від 11 вересня 2014 року №563 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Старокиївський банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17 вересня 2014 року №92 розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Старокиївський банк" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання із 18 вересня 2014 року та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк".

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що із 03 вересня 2014 року ПАТ "Старокиївський банк" починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився по 18 червня 2014 року включно, та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплати коштів будуть здійснюватися протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи ПАТ «Банк «Київська Русь».

У відповідь на листи Позивача, Уповноваженою особою повідомлено ОСОБА_4 про те, що договір банківського рахунку від 16.06.14р. №8628, договір банківського вкладу від 17.06.14р. №06/1340-2014, а також операції з внесення грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, які є предметом кримінального провадження, Банком визнані нікчемними відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 38 Закону №4452-VI.

Не погоджуючись з таким рішенням, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що укладення правочинів мало місце у період дії постанови Правління Національного банку України від 12.05.14р. №276/БТ «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії проблемних», якою для Банку були встановлені обмеження, в т.ч., здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах у межах сукупної заборгованості перед фізичними особами, що виникла на кінець дня дати прийняття цієї постанови.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У спірних правовідносинах колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 38 Закону України від 23.02.12р. № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі Закон № 4452-VI), викладені у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15.

Цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України (стаття 1).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладником в розумінні пункту 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з аналізованими положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають здійснити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38; прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

За змістом вищенаведених норм Закону № 4452-VI, право перевірки правочинів на предмет перевірки виявлення серед них нікчемних не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, довести суду такі обставини. Тобто самого твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним.

Також, згідно частини 3 статті 36 Закону № 4452-VI є нікчемними правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині 3 статті 36 Закону № 4452-VI.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що за Законом № 4452-VI до такого переліку віднесені правочини, що вчинені (укладені) саме Банком. Щодо правочинів (у тому числі договорів), які укладені між фізичними чи юридичними особами - уповноважена особа таких повноважень не має за цим Законом.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, врегульовані цивільним законодавством, положення якого не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38, а також у частині 3 статті 36 Закону № 4452-VI. Про це зазначив Верховний Суд у п.41-43 вищезазначеної постанови від 04 липня 2018 року .

У спірному випадку, Відповідач-1 вважає нікчемними договір банківського рахунку від 16.06.14р. №8628, договір банківського вкладу від 17.06.14р. №06/1340-2014, а також операції з внесення грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, посилаючись при цьому на частини 2, 3 статті 38 Закону №4452-VI, без конкретизації визначених цією статтею підстав. За висновком Уповноваженої особи, Позивач уклав із Банком правочини з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснюватиме за рахунок державних коштів.

Втім, Уповноважена особа не надала суду доказів на підтвердження зазначених вище обставин.

Виходячи з вимог частини 2 статті 77 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи містять відповідним чином оформлену квитанцію від 17.06.14р. №67479 (а.с.13), яка підтверджує факт зарахування коштів в сумі 15 000 доларів США на розрахунковий рахунок Позивача, згідно умов Договору банківського вкладу від 17.06.14р. №06/1340-2014, що не заперечує та не спростовує Відповідач-1. Апеляційним судом оглянутий оригінал квитанції, а також оригінали вказаних вище договорів, укладених з банком.

За правилами частини 1 статті 78 КАС, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, статтею 1062 Цивільного кодексу України встановлено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом. Кошти, помилково зараховані на рахунок вкладника, підлягають поверненню відповідно до статті 388 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003р. за №1172/8493, кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Відповідно до частин 1-3 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України від 05.04.01р. № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону №2346-III, документ на переказ готівки - документ на переказ, що використовується для ініціювання переказу коштів, поданих разом з цим документом у готівковій формі.

Отже, внесення на вкладний (строковий) рахунок Позивача грошових коштів через касу Банку відповідає вимогам чинного законодавства.

За наведених обставин та правових норм, Позивач є вкладником в розумінні Закону №4452-VI, оскільки на його поточному рахунку знаходились кошти до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. У суду відсутні підстави не приймати до уваги вказаний доказ у справі, як і відсутні правові підстави для висновку про нікчемність правочину з внесення на рахунок коштів.

Що стосується доводів Уповноваженої особи про звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення за якою ДДСБЕЗ МВС України відкрито кримінальне провадження №0000367, то ця обставина сама по собі не може слугувати правовою підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки не є підставою для невключення Позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Наявність кримінального провадження відносно посадових осіб Банку, в якому не винесено вироку суду або ухвали про закриття і звільнення особи від кримінальної відповідальності в силу приписів КАС не є доказом у справі.

Посилання суду першої інстанції на постанову Правління Національного банку України від 12.05.14р. №276/БТ «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії проблемних», якою для Банку були встановлені певні обмеження, в т.ч., здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах у межах сукупної заборгованості перед фізичними особами, що виникла на кінець дня дати прийняття цієї постанови - не заслуговують на увагу, з огляду на те, що така постанова адресована посадовим особам Банку, а не владникам, відтак невиконання посадовими особами Банку рішення НБУ, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність правочинів.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов'язків для Позивача та безпосередньо не порушує прав Позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що право Позивача може бути захищене шляхом визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині не включення ОСОБА_4

Положення п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачають складення переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Тому, колегія суддів вважає, що належним способом захисту права Позивача є зобов'язання Уповноваженої особи включити інформацію про ОСОБА_4 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.15р. та ухвалення нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.15р. у справі №826/6990/15 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.15р. у справі №826/6990/15 скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині не включення ОСОБА_4 (адреса: 03142, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» включити інформацію про ОСОБА_4 (адреса: 03142, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню згідно з договорами банківського рахунку №8628 від 16.06.14р. та банківського вкладу від 17.06.14р. №06/1340-2014, укладеними між ОСОБА_4 та ПАТ «Старокиївський банк».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 01.11.18р.