Справа № 805/4294/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 р. Справа№805/4294/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття рішення: 15 год. 10 хв.

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, треті особи СТОВ Агрофірма Дружба, Удачненська селищна рада Покровського району Донецької області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

за участю представників сторін:

від позивача - не зявився

від відповідача - не зявився

третя особа 1 не зявився

третя особа 2- не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області у наданні дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельного паю КСП «Дружба» на території Удачненської селищної ради;

- зобовязати ОСОБА_2 районну державну адміністрацію Донецької області надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельного паю КСП «Дружба» на території Удачненської селищної ради стосовно земельних ділянок орієнтовним розміром 3,8 га у полі II та розміром 1,9 га у полі № VI (згідно з викопіюваннями);

- стягнути з відповідача на користь сплачений позивачем судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18.09.2017 року за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку (пай) розміром 6,9 умовних кадастрових гектар у КСП «Дружба» Красноармійського (нині - ОСОБА_2) району Донецької області. Оскільки власник земельних паїв КСП «Дружба» (правонаступник СТОВ «Агрофірма «Дружба»), що розташоване на території Удачненської селищної ради має право виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірі паю, тому позивач, маючи такий намір, у відповідності до вимог земельного законодавства звернулась з відповідною заявою від 12.12.2017 року до відповідача за отриманням дозволу на виготовлення відповідної технічної документації. Разом з тим, 26.02.2018 року позивачем отримано відповідь на вказану заяву, в якій відповідач зазначив про відсутність вільних земельних ділянок не витребуваного пайового фонду та надано розяснення щодо порядку виділення земельної ділянки із земель запасу. Вважає, що вказаний лист від 26.02.2018 року є відмовою у наданні дозволу на складення технічної документації на конкретно зазначені позивачем земельні ділянки. Також, позивачем було додано до матеріалів позовної заяви, клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року відкрито провадження у справі № 805/4294/18-а, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду на 04 липня 2018 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору СТОВ «Агрофірма Дружба».

27.06.2018 року від СТОВ «Агрофірма «Дружба» до суду надійшов лист - клопотання, в якому останній просив суд розглянути справу без участі повноважного представника останнього. Також, третя особа зазначила про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Крім цього, третьою особою до суду надано письмові пояснення в яких зазначено, що СТОВ «Агрофірма «Дружба» є правонаступником КСП «Дружба» та є орендарем земельних ділянок (паїв), розташованих на території Удачненської селищної ради, які були передані в оренду з 2000 року власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай), або державних актів на право власності на земельну ділянку (в подальшому), на підставі договорів оренди та прийняті СТОВ «Агрофірма «Дружба» в межах земельних ділянок, виділених в натурі єдиним масивом. Так, зазначає, що в числі земельних ділянок, що знаходяться у полі № ІІ та полі № VI сівозміни є вільні (незайняті) земельні ділянки, обрані ОСОБА_3 для виділення в натурі (на місцевості) та погоджені Удачненською селищною радою, так як вказані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту. У північній частині поля № ІІ знаходиться не витребувана земельна ділянка у формі трикутника. У північній частині поля № VI І знаходиться не витребувана земельна ділянка у формі трапеції. За даними публічної кадастрової карти ділянки є вільними (не перебувають у власності, межі не встановлені та кадастрового номеру немає). Поле № ІІ та поле № VI І сівозміни іншими орендарями не обробляються. Заперечень СТОВ «Агрофірма «Дружба» щодо виділення в натурі (на місцевості) зазначених земельних ділянок власнику земельної частки (паю) ОСОБА_4 немає.

04.07.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Так, відповідач зазначає, що позивачу було відмовлено у наданні дозволу, оскільки за даними Міськрайонного управління у ОСОБА_2 районі та м. Мирнограді ГУ ДГК у Донецькій області на території Удачненської селищної ради не ураховуються (відсутні) землі не витребуваного пайового фонду площею, яка була б достатньою для заміни сертифіката в повному розмірі. А тому, гр. ОСОБА_1Й було розяснено порядок вирішення питання щодо виділення земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель запасу державної власності.

При цьому, відповідач зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року № 5245-VI внесено зміни до Земельного кодексу України, які набрали чинності з 01.01.2013 року, цим Законом змінено субєктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності та визначено, що такі повноваження перейшли до Держземагенства України, а згодом до Держгеокадастру України. З огляду на викладене, відповідач зазначає, що належним субєктом, який наділений правом розпорядження державними землями запасу сільськогосподарського призначення є ГУ Держгеокадастру у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, третя особа СТОВ Агрофірма Дружба про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 липня 2018 року.

У підготовчому засіданні 11 липня 2018 року розгляд справи № 805/4294/18-а відкладено до 04 вересня 2018 року.

В підготовче засідання, призначене на 04 вересня 2018 року повноважні представники сторін не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.09.2018 року о 17 год.00 хв.

В судове засідання 26.09.2018 року позивач та повноважні представники відповідача та третіх осіб не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому, 26.09.2017 року до суду від відповідача надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

В судовому засіданні 26.09.2018 року оголошено перерву до 28.09.2018 року о 16:00 год.

27.09.2018 року від позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до 16.10.2018 року. Також, 27.09.2018 року від ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області надійшло до суду клопотання про зупинення провадження у справі до 16.10.2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року задоволені клопотання сторін та зупинено провадження у справі до 16.10.2018 року. Також вказаною ухвалою суду призначено розгляд справи на 18.10.2018 року на 15 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно до ч.1 ст. 72 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (серед інших рішень та mutatismutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Гарантії Статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є вчинення операцій із доказами на процесуальному рівні. Прийнятність доказів або спосіб їх оцінки за обставинами справи, у першу чергу питання національних судів, чиїм завданням є оцінка доказів у процесі слухання справи (Garcіa Ruiz v. Spain (ОСОБА_5 проти Іспанії) [ВП], § 28; Farange S.A. v. France (Фаранж проти Франції) (dйc.)).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2018 року витребувано від Міськрайонного управління у ОСОБА_2 районі та м.Мирнограді Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області довідку Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області орієнтовним розміром 3,8 га у полі II та розміром 1,9 га у полі IV у строк до 10 жовтня 2018 року та від Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області погодження належності земельних ділянок орієнтованим розміром 3,8 га у полі II та розміром 1,9 га у полі IV (за викопіюваннями) у строк до 10 жовтня 2018 року.

10.10.2018 року від Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області на адресу суду надано погодження на місце розташування земельної ділянки від 07.12.2017 року № 565/08-08 гр. ОСОБА_1

17.10.2018 року від Міськрайонного управління у ОСОБА_2 районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області на адресу суду надіслано довідку Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 10.10.2018 року № 1101/115-18.

В судове засідання призначене на 18.10.2018 року позивач та повноважні представники відповідача та третьої особи не зявились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що є відомості в матеріалах справи.

Згідно з частиною дев'ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18.09.2017 року у справі № 235/2100/17 (22-ц/775/1429/2017) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2017 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла 27 березня 2005 року, право на земельну частку (пай) розміром 6,9 умовних кадастрових гектари, вартістю 32682 гривні, у КСП «Дружба» Красноармійського (нині ОСОБА_2) району Донецької області.

12 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області з заявою надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (місцевості) у розмірі паю КСП «Дружба» 6 умовних кадастрових га ріллі у полі № IV та № ІІ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Удачненської селищної ради для подальшого оформлення речового права на землю.

Також, із вказаною заявою, позивачем було надано викопіювання земельної ділянки № 1 приблизною площею 3,8 га, з відображенням її місця розташування у полі ІІ та викопіювання земельної ділянки № 2 приблизною площею 1,9 га, із зазначенням її місця розташування у полі IV, та погодження Удачненської селищної ради щодо місця розташування вказаних ділянок від 07.12.2017 року № 565/08-08, в якій зокрема було зазначено, що земельні ділянки знаходяться в оренді СТОВ «Агрофірма «Дружба» і надається із земель не витребуваного пайового фонду Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області.

ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області від 26.02.2018 року вх. 01-2928-29 повідомлено позивача про те, що з наявних в райдержадміністрації матеріалів щодо паювання земель КСП «Дружба» було встановлено, що на теперішній час на території Удачненської селищної ради не ураховуються землі не витребуваного пайового фонду. Також, зазначено, що відповідно до статті 122 Земельного кодексу України повноваження по передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи користування з 01.01.2013 року покладені на Держгеокадастр на обласні управління Держгеокадастру (Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області).

Не погодившись з відмовою відповідача у наданні дозволу на розробку технічної документації, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Правовідносини, пов'язані із земельними відносинами регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частиною 2 статті 1 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю гарантується.

Згідно з п."а" та "г" ч.1 ст.17 ЗК України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом та підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно з ч.1 ст.81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Згідно до частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Нормативно-правовим актом, який регулює організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками є Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 р. № 899-ІV (далі - Закон № 899).

Частиною 2 статті 1 Закону № 899 визначено, що громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Частиною 1 статті 3 цього Закону передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 закону № 899 сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Судом встановлено, що позивач звернулась до відповідача, будучи зацікавленою в отриманні дозволу на складання відповідної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі паю КСП «Дружба» 6 умовних кадастрових га ріллі у полі № VI та II для ведення товарного сільського господарського виробництва на території Удачненської селищної ради.

Разом з цим, як встановлено судом, згідно довідки з Державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 10.10.2018 року № 1101/115-18

- земельна ділянка площею 3,8900 га, яка розташована у полі ІІ на території Удачненської селищної ради ОСОБА_2 (Красноармійського) району Донецької області, згідно даних державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми 6-зем) станом на 01.01.2016р. обліковується в землях запасу державної власності (шифр рядка 93), угіддя пасовища (графа 12);

- земельна ділянка площею 1,900 га, яка розташована у полі IV на території Удачненської селищної ради ОСОБА_2 (Красноармійського) району Донецької області, згідно даних державної статистичної звітності з кількісного обліку земель форми 6-зем) станом на 01.01.2016 року обліковується в землях запасу державної власності (шифр рядка 93), угіддя рілля (графа 5).

Таким чином, суд зазначає, що на час звернення позивача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) були відсутні вільні земельні ділянки в частині ріллі, які належали КСП «Дружба», з яких ОСОБА_2 районна державна адміністрація могла б виділити земельну ділянку в натурі.

Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, зазначеною правовою нормою встановлено відсутність будь-яких строків для звернення із сертифікатом для виділення земельної ділянки в натурі.

Відповідно до ст.2 Закону № 899 основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз'яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI внесено зміни до ЗК України, які набрали чинності з 01 січня 2013 року, цим Законом змінено суб'єктів розпорядження землями сільськогосподарського призначення та визначено, що такі повноваження перейшли до Держземагентства України.

Постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. N 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Пунктом 5 зазначеної постанови установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Відповідно до цього Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 року за №1391/29521, затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в області.

Згідно з цим Положенням Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (пп.13 п.4 Положення).

Відтак, до повноважень Держгеокадастру, належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Донецької області, у тому числі передача таких земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

Тобто законодавцем змінено компетенцію органів щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та передано такі функції Держгеокадастру України замість державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

З огляду на викладене належним суб'єктом, який наділений правом розпорядження державними землями запасу сільськогосподарського призначення, є Головне Управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Згідно з частиною четвертою статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, оскільки земельна ділянка площею 3,8900 га, яка розташована у полі ІІ та земельна ділянка 1,900 га, яка розташована у полі IV на території Удачненської селищної ради ОСОБА_2 (Красноармійського) району Донецької області згідно даних Державної статистичної звітності обліковуються в землях запасу державної власності, суд дійшов висновку, що відмова відповідача є обґрунтованою, а позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними дії щодо відмови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області у наданні дозволу на розробку технічної землевпорядної документації, а також зобов'язати її надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у розмірі земельного паю КСП «Дружба» на території Удачненської селищної ради стосовно земельних ділянок орієнтовним розміром 3,8 га у полі ІІ та розміром 1,9 га у полі № IV, задоволенню не підлягають.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, суд зазначає, що Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не скасований та залишається чинним на час розгляду цієї справи.

При цьому, зазначений закон не передбачає можливості виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель державної власності.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, у спірних правовідносинах діяв в межах та у спосіб, які передбачені вимогами чинного законодавства, з урахуванням всіх обставин справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові у задоволенні позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, треті особи СТОВ Агрофірма Дружба, Удачненська селищна рада Покровського району Донецької області про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті 18 жовтня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.