Справа № 2040/5546/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2018 р.Справа № 2040/5546/18

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2018р. по справі № 2040/5546/18

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича

про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року задоволено позов адміністративний позов ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волковим О.Ю. подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Колегія суддів розглянувши клопотання вважає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

В клопотанні заявник апеляційної скарги посилається на те, що 23.05.2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію. З 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» по 12.07.2018 року. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1758 від 21.06.2018 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» на два роки з 13.07.2018 по 12.07.2020 включно та продовжені повноваження уповноваженої особи Фонду з 13.07.2018 по 12.07.2020: - Волкову Олександру Юрійовичу визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; - ОСОБА_3 визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначена інформація є публічною та розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Таким чином, обставини щодо неплатоспроможності ПАТ «Банк Михайлівський» та важкого фінансового становища останнього є загальновідомими та не потребують доказуванню. Одночасно вважаємо за необхідне звернути увагу суду на ту обставину, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку до 01.09.2015 року відносилась до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України

щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року № 484-УІІІ уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позбавлені пільг на оплату судового збору. Зазначені зміни ускладнили та, в окремих випадках, зробили неможливою роботу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банків, держави, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, що в свою чергу може мати наслідком неефективне та нецільове використання бюджетних коштів. 29.10.2015 року групою народних депутатів України було зареєстровано за № 3369 від 29.10.2015 р. проект Закону про внесення зміни до статті 5 Закону України «Про судовий збір» щодо доповнення переліку пільгових категорій. Законопроект розроблено з метою забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, захисту прав і законних інтересів вкладників неплатоспроможних банків, зміцнення довіри до банківської системи України, а також зменшення навантаження на Державний бюджет України. Проектом Закону пропонується внести зміни до частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», доповнивши її новими пунктами 17, 18, відповідно до яких передбачається звільнити від сплати судового збору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - при здійсненні своїх повноважень та банки, що виводяться з ринку або ліквідуються відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - за позовами майнового чи немайнового характеру. Такі дії свідчать про обґрунтовану необхідність звільнення уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати судового збору у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банків. Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіковану Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 року, прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Однак , доказів в підтвердження обставин за яких заявник апеляційної скарги на час подання апеляційної скарги не мав можливості сплатити судовий збір останнім не надано.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб'єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене в задоволенні клопотання слід відмови.

Керуючись ст.ст. 3, 73, 74, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.