Справа № 0640/4204/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м.Житомир справа № 0640/4204/18

категорія 10.2.4

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Климчук К.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову у призначення пенсії на пільгових умовах та зобов'язання її призначити.

Ухвалою суду від 28.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що Позивач, ОСОБА_3, з досягненням 55річного віку та за наявності стажу роботи в установах охорони здоров'я понад 25 років набула право на отримання пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до вимог п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В зв'язку з цим Позивач 29.09.2017року звернулася до Відповідача із заявою про призначення такої пенсії та надала всі необхідні документи, що підтверджують її стаж роботи в установах охорони здоров'я в розмірі 29років, 3 місяців та 8 днів. Листом лише від 27.02.2018року Відповідач протиправно відмовив Позивачу в призначенні такої пенсії. На думку представника Позивача, Відповідач безпідставно не визнав період роботи Позивача з 10.07.2002року по 28.09.2017року на посаді зубного техніка в Житомирському комунальному стоматологічному підприємстві "Стоммакс" та в комунальному підприємстві "Стоммакс".

В судовому засіданні представник Відповідача, Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, проти позову заперечила і пояснила, що Державне стоматологічне протезно-ортопедичне підприємство "Стоммакс", Житомирське комунальне стоматологічне підприємство "Стоммакс" та комунальне підприємство "Стоммакс" не передбачено Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993р. N909, а тому Позивачу правомірно було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до вимог п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Вказані спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо особливостей надання пенсій за віком окремим категоріям працівників галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, в тому числі працівникам охорони здоров'я, та щодо обчислення стажу роботи (служби) для таких категорій осіб регулюються правовими нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон N 1788-XII), що були чинні на день виникнення спору.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Зі змісту статті 2 Закону N 1788-XII вбачається, що одним із видів державних пенсій є пенсії за вислугу років. Вони встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (стаття 51 Закону N 1788-XII). Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на них (частина друга статті 7 Закону N 1788-XII). Їх особливістю є зменшення пенсійного віку, необхідного для призначення, а умовою для призначення - наявність, як правило, відповідного стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону N 1788-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії - вересень 2017 року) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення за наявності спеціального стажу роботи не менше 26 років і 6 місяців за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Судом встановлено, що саме у відповідності до вказаних правових норм мало місце звернення 29.09.2017року Позивача, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, до Відповідача щодо призначення її пенсії за вислугу років на пільгових умовах як працівнику охорони здоров'я.

Відповідно до оскаржуваного рішення, викладеного в листі від 27.02.2018року, Відповідач відмовив Позивачу у призначенні такої пенсії. Вказане рішення мотивовано наявністю у Позивача станом на день звернення спеціального стажу роботи в закладах охорони здоров'я лише сумарно в розмірі 13років 1 місяць та 22 дні.

Таке оскаржуване рішення Відповідача та доводи в його обґрунтування не відповідають вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач в період з 10.07.2002року по 28.09.2017року працювала на посаді зубного техніка в Житомирському комунальному стоматологічному підприємстві "Стоммакс" та комунальному підприємстві "Стоммакс".

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до того чи відносяться вказані підприємства до закладів та установ охорони здоров'я.

За змістом статті 55 Закону N 1788-XII законодавець уповноважив Кабінет Міністрів України визначати перелік робіт, посад у закладах й установах охорони здоров'я, виконання яких зараховується до спеціального стажу, необхідного для набуття права на призначання пенсії за вислугу років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року N 909 (далі - Перелік N 909). Згідно з Переліком до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органах Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрах.

Разом з тим, відповідно до примітки 2 до Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення поняття "заклад охорони здоров'я" наведено в статті 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року N 2801-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Відповідно до частини другої статті 16 цих Основ заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами за наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 765, державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Таким чином, комунальне підприємство незалежно від організаційно-правової форми офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі акредитації.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Житомирське комунальне стоматологічне підприємство "Стоммакс" (з 10.01.2002року правонаступник Державного стоматологічного протезно-ортопедичного підприємства "Стоммакс") та Комунальне підприємство "Стоммакс" є закладами охорони здоров'я. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні відповідними акредитаційними сертифікатами (а.с.40-42).

Зазначене свідчить, що Позивач в період з 10.07.2002року по 28.09.2017року працювала на посаді зубного техніка в закладах охорони здоров'я, що підлягає зарахуванню до спеціального стажу, необхідного для набуття права на призначання пенсії за вислугу років відповідно до вимог п."е" ст.55 Закону N 1788-XII.

Таким чином, станом на 29.09.2017року (дата звернення) стаж роботи Позивача в установах охорони здоров'я становив 29років, 3 місяців та 8 днів, що надає їй право на призначання пенсії за вислугу років відповідно до вимог п."е" ст.55 Закону N 1788-XII.

Згідно із частиною першою статті 83 Закону N 1788-XII та п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Зазначене свідчить, що позовні вимоги Позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років на пільгових умовах та зобов'язання Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати з 29.09.2017року ОСОБА_3 пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до вимог п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України, судові витрати ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 704,80грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправною відмову Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні ОСОБА_3 пенсії за вислугу років на пільгових умовах.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.Перемоги,55, ) призначити та виплачувати з 29.09.2017року ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІНПП НОМЕР_1) пенсію за вислугу років на пільгових умовах відповідно до вимог п."е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судові витрати ОСОБА_3 у вигляді судового збору в сумі 704,80грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 31 жовтня 2018 року