Справа № 9901/605/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 жовтня 2018 року

Київ

справа №9901/605/18

адміністративне провадження №Зі/9901/695/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Білоуса О.В. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вища рада правосуддя, про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Верховного Суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вища рада правосуддя, про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 заявила відвід судді Верховного Суду Білоусу О.В., посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України та рішення Європейського суду з прав людини: «Мікалефф проти Мальти», «Межнаріч проти Хорватії», «Ветштайн проти Швейцарії», в яких розкривається зміст поняття «неупередженість судді».

Заявлений відвід позивачка мотивує тим, що суддя-доповідач Білоус О.В. при відкритті провадження у справі, на початку судової процедури, допустив порушення, які викликають об'єктивні побоювання порушення її прав на справедливий суд, зокрема право на вмотивоване рішення, право на справедливий судовий розгляд щодо рівності сторін, право ефективно брати участь у слуханні, право бути присутнім на слуханні власної справи, право на змагальність провадження та належне дослідження справи.

Обґрунтовуючи зазначені доводи, позивачка посилається на те, що в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі суддя-доповідач Білоус О.В.:

у порушення вимог пункту 3 частини дев'ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України не зазначив підстав позову;

у порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 257 зазначеного Кодексу визначив, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, тоді як справа, з урахування того, що в рамках однієї справи оскаржується рішення суб'єкта владних повноважень - Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та одночасно заявлено вимогу про відшкодування шкоди на суму, що перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, заподіяної зазначеним рішенням, не є справою незначної складності (малозначною справою) і у відповідності до пункту 2 частини четвертої статті 12, пункту 2 частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає розгляду виключно за правилами загального позовного провадження;

установив позивачці триденний строк для подання до суду відповіді на відзив відповідача, а не п'ятнадцятиденний строк як відповідачу та третій особі для подання відзиву на позову заяву та доказів чи надання пояснень щодо позовної заяви та доказів відповідно;

не вирішив клопотання позивачки про витребування всіх зазначених нею доказів, не визначив чіткого переліку доказів, які відповідач має надати суду, чим поставив позивачку в невигідне становище для представлення доказів.

Верховний Суд, вирішуючи питання про відвід, дійшов висновку про його необґрунтованість, у зв'язку з чим, на підставі частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 23.10.2018 передав заяву про відвід судді на автоматизований розподіл для визначення у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, судді, який вирішуватиме питання про відвід за цією заявою.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 заяву про відвід судді Білоуса О.В. передано для вирішення судді Бившевій Л.І.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву позивача про відвід судді Білоуса О.В., суд зважає на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

При вирішенні заяви про відвід судді Білоуса О.В. суд не виявив будь-яких обставин, які б давали підстави для його відводу.

Доводи позивачки, зазначені в обґрунтування заяви про відвід судді Білоуса О.В., зводяться до незгоди з ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Однак незгода з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України).

Інші обставини, якими позивачка обґрунтовує свої сумніви у неупередженості та об'єктивності судді, не дають підстав для висновку про упередженість та цього судді стосовно позивачки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід судді належить відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Білоуса О.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.І. Бившева

Суддя Верховного Суду