Справа № 820/2663/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.

Суддя-доповідач: Бартош Н.С.

26 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2663/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

за участю:

представника позивача - Мехтієва Д.Б.

представника відповідача - Кутового Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (суддя Бідонько А.В.) від 11.06.2018 р. (повний текст рішення складений 12.06.2018 р.) по справі № 820/2663/18

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Укрінтех»

про накладення арешту на кошти,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ» () відкритих в банківських установах, згідно до банківської виписки у ПАТ «УкрСиббанк» рахунок № 4383; ПАТ «УкрСиббанк» рахунок № 1700; ПАТ «УкрСиббанк» рахунок № 1700; ПАТ «УкрСиббанк» рахунок № 1700; ПАТ «УкрСиббанк» рахунок № 1701; Казначейство України (ел. адм. подат) рахунок № 8696; ПАТ ПУМБ рахунок № ; ПАТ ПУМБ рахунок № ; ПАТ ПУМБ рахунок № 261023853; ПАТ ПУМБ рахунок № ; ПАТ «УкрСиббанк» рахунок № 1702; ПАТ ПУМБ рахунок № 260599113; ПАТ ПУМБ рахунок № 1481; ПАТ ПУМБ рахунок № 260222781; ПАТ ПУМБ рахунок № 260223683; Харків ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Харків рахунок № 1818; Харків ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Харків рахунок № 2090; ПАТ ПУМБ рахунок № ; Харків ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Харків рахунок № 1059; Харків ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Харків рахунок № 4045.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018р. по справі № 820/2663/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що контролюючим органом 02.02.2018 р. видано Наказ № 687, яким доручено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по господарським взаємовідносинам з ТОВ «Трейд Векс» за жовтень 2016 року, ТОВ «Компані «Плазма» за січень-червень 2016 року, ТОВ «Стакстрой» за листопад 2016 року, ПП «АЄДИРН» за грудень 2016 року.

Вказаний наказ позивачем видано на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України з огляду на ненадання ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ» пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит ГУ ДФС у Харківської області від 12.05.2017 №5063/10/20-40-14-11-18 протягом п'ятнадцяти робочих днів з дня його отримання.

Посадовим особам позивача також виписане направлення на перевірку від 07.02.2018 р. № 829 та останніми було здійснено вихід на адресу ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ», де було пред'явлено уповноваженому представнику відповідача вищевказані направлення та наказ, але відповідачем було відмовлено у допуску уповноважених осіб контролюючого органу до перевірки, про що ними складено відповідний акт від 08.02.2018 р. № 915/20-40-14-11-11/37461045.

Вказана відмова, в силу приписів ст. 94 ПК України, стала підставою видання 11.04.2018 р. рішення № 14716/10/20-40-14-11-18 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким було вирішено: застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ» (податковий номер 37461045), що знаходиться за адресою: 61064, м. Харків, Жовтневий р-н., вул. Воложанівська, б.43, кв. 7.

В подальшому, контролюючий орган звернувся що суду першої інстанції із вимогами про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках платника податків.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти не у зв'язку з наявністю у відповідача податкового боргу та відсутністю майна для погашення такого боргу, а у зв'язку з не допуском працівників контролюючого органу до проведення перевірки. Будь-яких доказів, що на час виникнення спірних правовідносин у відповідача був податковий борг позивач не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що єдиною підставою для звернення контролюючого органу із вимогою про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках підприємства відповідача, стала відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки та, як наслідок, прийняття контролюючим органом рішення про застосування арешту майна на підставі п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України.

Згідно з пп. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні спірних правовідносин суд не дає правової оцінку правомірності прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ».

Згідно п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

З аналізу наведених норм випливає, що арешт майна платника є негативним наслідком дій платника та може бути застосовано з двох підстав: - якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або якщо платник податків відмовляється від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

При цьому, підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Відповідно до п. 94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно п. 94.6 ст. 94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Законність вимоги щодо арешту коштів на рахунках платника податку на підставі пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України пов'язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Враховуючи положення ст. 94 ПК України, що визначає вимоги для арешту коштів на рахунках платника податків у якості складової загального арешту майна, яка відрізняється виключно процедурою застосування, застосування арешту коштів є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого згідно п. 94.2 ст. 94 ПК України.

Судовим розглядом встановлено, що з позовом про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ», застосованого на підставі рішення начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 11.04.2018 р., позивач у порядку ст. 283 КАС України не звертався. Натомість, із зазначеним позовом позивач звернувся у загальному порядку, отже, у суду були відсутні підстави для застосування скорочених строків розгляду, передбачених ст. 283 КАС України, а тому було застосовано загальні процесуальні строки, передбачені КАС України, в рамках розгляду цієї справи.

На підставі цього, суд першої інстанції вказав, що фактично розгляд цієї справи здійснювався вже після спливу 96 годин на підтвердження обґрунтованості накладення арешту.

Колегія суддів зазначає, що пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України є імперативною і обов'язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 та п. 94.2 ст. 94 ПК України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

При цьому, арешт із підстав, передбачених пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, не може застосовуватися до майна платника податків, відмінного від коштів, оскільки диспозиція розглядуваної правової норми визначає предметом для накладення арешту виключно кошти та цінності, що знаходяться в банках.

Тобто, накладення арешту на кошти платника податків у банку обмежено сумою податкового боргу такого платника.

Згідно пп. 94.19.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Як зазначалося вище, з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ГУ ДФС у Харківській області не зверталось, а будь-яких доказів, що на час виникнення спірних правовідносин у відповідача був податковий борг позивач не надав.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено наявність правових підстав для накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «НВП «УКРІНТЕХ», відкритих в банківських установах.

Крім того, виходячи зі змісту вказаних норм та заявлених позовних вимог про накладення арешту на кошти на рахунках позивача, відкритих в банківських установах, колегія суддів зазначає, що арешт на всі кошти платника може призвести до позбавлення можливості платника податків здійснювати господарську діяльність, що є неспівмірною відповідальністю за недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018р. по справі № 820/2663/18 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018р. по справі № 820/2663/18 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018р. по справі № 820/2663/18 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче підприємство «Укрінтех», про накладення арешту на кошти - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку і строки, визначені ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва

Повний текст постанови складений 01.11.2018 року.