Справа № 813/2614/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2614/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Гулкевич І.З.

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

за участю : представників позивачів Бринь З.Б., Злепко К.І., представника відповідача Булаш З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Дочірнє підприємство «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» подано позов до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.03.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято посадовими особами контролюючого органу з порушенням норм матеріального права та не відповідають вимогам закону, висновки податкового органу відносно факту вчинення позивачем правопорушення є помилковими, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, зазначив, що згідно книги обліку розрахункових операцій було допущено описку в датах, а саме помилково вказано « 03» замість « 04» у перших двох рядках у графі 1 розділу 2 книги ОРО, за «19» та « 20» числа, що являється позначенням календарного місяця. Крім того, усі дати послідовні, як вбачається з книги ОРО, що підтверджується механічність допущеної описки. Також, у касовій книзі №04 за період з 01.04 по 30.04.2017 р відображено оприбутковані суми за 19.04.2017 та 20.04.2017 р, які відповідають записам у книзі ОРО та Z-звіту №00575 на суму 24106,80 грн та Z-звіту №00575 на суму 21527,40 грн (20.04.2017). 18.12.2017 наявний запис про оприбуткування грошових коштів здійснений на підставі Z-звіту№00818 на суму 147067,40 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року відкрито провадження у справі.

10 липня 2018 року від Відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач зазначає про порушення Позивачем вимог п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 року № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.01.2005 року № 40/10320 (із змінами та доповненнями) (далі - Положення № 637), що призвело до винесення Відповідачем податкового повідомлення-рішення № на суму 994 218,00 грн. В своєму відзиві на позовну заяву Відповідач просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем було подано, через канцелярію суду, відповідь на відзив, у якому зазначено, що записи в книзі ОРО здійснені в день отримання готівкових коштів на підставі вказаних Z-звітів та проведено у касовій книзі готівкові кошти у день їх надходження, про що свідчать копії доданих документів до позовної заяви, тобто жодних порушень, на думку представника, товариством допущено не було.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила повністю, просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а також ті, які мають значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

У березні 2018 року посадовими особами Головного управління ДФС у Львівській області, згідно наказу від 28.02.2018 №316 підставі приписів підпункту 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), проведено фактичну перевірку дочірнього підприємства «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» (акт від 07.03.2018 №32/28-10-48-16/РРО/32435513).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 2.6 гл. 2 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а саме: не оприбуткування готівкових коштів в сумі 25004,80 грн, отриманих 19.04.2017 р без внесення відповідних записів у КОРО №р/4 на підставі фіскального звітного чеку РРО за 19.04.2017 №00575, в сумі 25373,40 отриманих 20.04.2017 р без внесення відповідних записів у КОРО №р/4 на підставі фіскального звітного чеку РРО за 20.04.2017 №000576, в сумі 148465,40 отриманих 18.12.2017 без внесення відповідних записів у КОРО №р/5 на підставі фіскального звітного чеку РРО за 18.12.2017 р №00818.

15.03.2018 р підприємством подано заперечення до Офісу великих платників податків ДФС (в особі Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС) та доводи відсутності в діях Позивача порушення п.2.6 гл.2 Положення.

22.03.2018 р листом Офіс великих платників податків ДФС в особі Львівського управління Офісу великих платників ДФС повідомив про розгляд заперечень та визнав їх не обгрунтованими, а висновки викладені в акті перевірки правомірними.

На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.03.2018 №, згідно з яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 994 218,00 грн.

Не погодившись з рішенням про застосування фінансових санкцій, позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України, але за результатом розгляду скарги, вищестоящим податковим органом прийнято рішення від 07.06.2018 №19642/6/99-99-11-03-01-25, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із адміністративним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Обов'язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі - ПК України).

В силу приписів пункту 61.1 статті 61 цього Кодексу, податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється серед іншого, шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки.

Згідно з приписами підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

В силу пункту 2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктом 80.2. статті 80 Податкового кодексу України.

Відносини, що виникають у сфері ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, регулюються Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення).

Пунктом 1.2 Положення визначено, що оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО).

Згідно з п. 2.2 Положення підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Згідно з пунктом 7.15 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (розрахункової книги (далі - РК)), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) (абзаци 2, 3 пункту 2.6 Положення).

З системного аналізу правових норм вбачається, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 1.2 Положення, книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Разом з тим, відповідно до пункту 6 глави 4 розділу II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417 (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин), використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що оприбуткуванням готівки для позивача є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО; в свою чергу, облік зазначених коштів у книзі обліку розрахункових операцій передбачає підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках такої книги та щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

З метою вдосконалення організації готівкового обігу, зміцнення касової дисципліни, підвищення ефективності контролю за додержанням суб'єктами господарської діяльності встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, посилення відповідальності за додержання ними норм з регулювання обігу готівки та виконання своїх зобов'язань перед бюджетами і державними цільовими фондами Президентом України видано Указ від 12.06.1995, № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (далі - Указ).

Статтею 1 Указу встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до п. 2 Указу штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Згідно абзацу 3 статті 1 Указу невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, до перевірки працівникам Офісу великих платників податків ДФС представлено позивачем книгу обліку розрахункових операцій № Р/4, зареєстрованою відповідачем 13.02.2017, яка використовується за адресою вул. Під Дубом,7/5, м. Львів.

Згідно книги обліку розрахункових операцій № Р/4 кошти в сумі 25004,80 грн, отримані 19.04.2017 р без внесення відповідних записів у КОРО №р/4 на підставі фіскального звітного чеку РРО за 19.04.2017 №00575, в сумі 25373,40 отриманих 20.04.2017 р без внесення відповідних записів у КОРО №р/4 на підставі фіскального звітного чеку РРО за 20.04.2017 №000576, в сумі 148465,40 отриманих 18.12.2017 без внесення відповідних записів у КОРО №р/5 на підставі фіскального звітного чеку РРО за 18.12.2017 р №00818.

Твердження позивача, що у книзі обліку розрахункових операцій №Р/4 зареєстрованої 13.02.2017 р помилково вказано « 03» замість « 04» у перших двох рядках у графі 1 розділу 2 книги ОРО, за « 19» та « 20» числа, що являється позначенням календарного місяця та усі дати послідовні, як вбачається з книги ОРО, що підтверджується механічність допущеної описки, не заслуговують на увагу, оскільки на час перевірки не були виправлені.

Таким чином, відсутність своєчасного і точного здійснення обліку готівкових коштів у КОРО на підставі Z-звіту є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

З врахуванням норм Положення вбачається, що підприємство зобов'язане вести облік готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень, при чому підприємство, яке застосовує при розрахунках РРО, зобов'язане проводити облік готівки, фіксуючи суми надходження в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків (Z звітів), а також у касовій книзі підприємства на підставі прибуткових касових ордерів (для наступного здавання в банк з оформленням відповідних касових документів).

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено неправомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем належним чином задокументовано і доказано суду факт порушення позивачем вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, розмір фінансових санкцій за вчинене правопорушення визначено правильно, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Підстави для стягнення судових витрат за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30 жовтня 2018 року.

Суддя Гулкевич І.З.