Справа № 127/19851/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/19851/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайленко А.В.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

01 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2018 року (постановлену у м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, поліцейського рядового поліції Ярового Юрія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вінницького міського суду суду Вінницької області від "22" серпня 2018р повернуто позовну заяву ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, поліцейського рядового поліції Ярового Юрія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на підставі частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог процесуального законодавства, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, просить суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду суду Вінницької області від "22" серпня 2018 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що ухвалу суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без руху він не отримував, а повернення копії ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху з відміткою пошти "за закінченням строку зберігання" не є доказами належного вручення особі процесуального документу, в розумінні ст. 251 КАС України "Вручення судового рішення".

У відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити .

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.08.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_2 не отримав, оскільки рекомендоване повідомлення повернуто 15.08.2018 року з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Доказів повторного направлення поштового відправлення матеріали справи не містять.

Оскільки станом на 20.08.2018 року позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача з апеляційною скаргою до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Повертаючи позовну заяву відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, відповідно до якої позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строку, суд першої інстанції виходив з того, що останнім не було виконано вимоги ухвали суду від 10.08.2018 року, яка була надіслана позивачу засобами поштового зв'язку, проте до суду 15.08.2018 року повернувся конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким було надіслано позивачу копію ухвали від 10.08.2018 року, у зв'язку із закінченням строку зберігання.

Ухвала про залишення позову без руху відповідно до ч. 1 ст. 241 КАС України є судовим рішенням. Порядок вручення судових рішень передбачений ст. 251 КАС України. Норми ч. 6 ст. 251 КАС України не передбачають, що днем вручення судового рішення є закінчення строку зберігання, зокрема судове рішення не вважається врученим, якщо конверт повернуто суду з незалежних від суду причин, як це передбачено ч. 11 ст. 126 КАС України для судових повісток і повідомлень.

Днем вручення судового рішення згідно ч.6 ст.251 КАС України є:

1. день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення

2. відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За таких обставин, суд першої інстанції в оскарженій ухвалі дійшов помилкового висновку про наявність доказів вручення позивачу копії ухвали про залишення позову без руху, що унеможливлює застосування приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями ч.5 ст.5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

В рішенні у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, суд першої інстанції, повертаючи адміністративний позов скаржнику з тих підстав, що останнім не усунуто недоліки, допущені позивачем при поданні позовної заяви, не врахував ті обставини, що ОСОБА_2 не отримав особисто ухвалу суду від 10.08.2018 року.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що повернення позовної заяви унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, поліцейського рядового поліції Ярового Юрія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху скасувати.

Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 листопада 2018 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.