Справа № 2040/6087/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

01.11.2018 р. справа №2040/6087/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі:

секретаря - Стрєлка О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогаз-1"
до Головного управління Держпраці у Харківській області
провизнання протиправним та скасування припису, -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Автогаз-1», у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправним та скасування припису ГУ Держпраці у Харківській області від 01.06.2018 р. №19-03-03-5304/0496-0589/5304.

Підставами позову є доводи про те, що владний субєкт порушив процедуру проведення перевірки, а висновки відносно проведення субєктом господарювання робіт зі зрідженими вуглеводневими газами є вигаданими та надуманими.

Відповідач, ГУ Держпраці у Харківській області з поданим позовом не погодився у звязку з безпідставністю заявлених вимог.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що перевірка проведена з дотриманням закону, факт роботи Товариства із зрідженими вуглеводневими газами підтверджена як змістом офіційних письмових документів (дозволів, експертиз тощо), так і особистими візуальними спостереженнями працівників ГУ.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Порівнюючи суспільну значимість обєктів захисту згідно з ч. 1 ст. 2, ч. 4 ст. 242 КАС України з обєктами захисту згідно з ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 3, 8 Конституції України, суд вважає за необхідне віддати беззаперечний пріоритет інтересу захисту життя та здоровя людини, а відтак, попри зміст ст. 77 КАС України як виключення весь тягар доказування у даному спорі покладає на невладного субєкта - позивача по справі.

За матеріалами справи судом встановлено, що ГУ Держпраці у Харківській області була проведена планова перевірка Товариства з питання додержання вимог законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки.

Результати перевірки оформлені актом від 13.03.2018 р. року №19-03-03-5304/0156.

З посиланням на означений акт владний субєкт 16.03.2018 р. видав припис №19-03-03-5304/0156-0042/5304, припис №19-03-03-5304/0156-0043/5304, а 19.03.2018 р. припис №19-03.03-5304/0156-0047/5207.

Відповідно до припису від 16.03.2018 р. №19-03-03-5304/0156-0043/5304 Товариство було обтяжено обовязком для усунення виявлених перевіркою порушень: 1) отримати дозвіл на виконання газонебезпечних робіт зливання невипарених залишків зріджених вуглеводневих газів у підземний резервуар, 2) забезпечити герметичність ємності для зливання невипарених залишків газів, 3) встановити зливні пристрої для зливання невипраних залишків з балонів, 4) встановити у систему каналізації відстійники з сифонами, які унеможливлюють потрапляння зріджених вуглеводневих газів до мережі каналізації під час промивання балонів.

Як зясовано судом, Товариство ані наказу про призначення планової перевірки, ані дій з приводу проведення планової перевірки, ані перелічених вище приписів (у тому числі і припису від 16.03.2018 р. №19-03-03-5304/0156-0043/5304) у судовому або позасудовому порядку не оскаржувало.

З метою перевірки стану усунення викладених в акті від 13.03.2018 р. року №19-03-03-5304/0156 порушень ГУ Держпраці у Харківській області було прийнято оформлене наказом від 30.05.2018 р. №01.01-07/574 рішення про призначення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Як зясовано судом, Товариство даний наказ у судовому або позасудовому порядку не оскаржувало.

З 31.05.2018 р. по 01.06.2018 р. владним субєктом, ГУ було реалізовано приписи наказом від 30.05.2018 р. №01.01-07/574 шляхом проведення позапланової перевірки з питання виконання раніше виданих приписів від 16.03.2018 р. №19-03-03-5304/0156-0042/5304 та від 16.03.2018р. №19-03-03-5304/0156-0043/5304.

Результати позапланової перевірки оформлені актом від 01.06.2018 р. №19-03-03-5304/0496.

У названому акті владним субєктом викладені судження про продовження існування тих порушень, котрі були виявлені раніше проведеною плановою перевіркою, а саме: 1) відсутність дозволу на виконання газонебезпечних робіт зливання невипарених залишків зріджених вуглеводневих газів у підземний резервуар, 2) незабезпечення герметичності ємності для зливання невипарених залишків газів, 3) відсутність зливних пристроїв для зливання невипраних залишків з балонів, 4) відсутність у системі каналізації відстійників із сифонами, які унеможливлюють потрапляння зріджених вуглеводневих газів до мережі каналізації під час промивання балонів.

З посиланням на означений акт владний субєкт 01.06.2016р. видав припис №19-03-03-5304/0496-0589-5304, котрим повторно поклав на Товариство обовязок: 1) отримати дозвіл на виконання газонебезпечних робіт зливання невипарених залишків зріджених вуглеводневих газів у підземний резервуар, 2) забезпечити герметичність ємності для зливання невипарених залишків газів, 3) встановити зливні пристрої для зливання невипраних залишків з балонів, 4) встановити у систему каналізації відстійники з сифонами, які унеможливлюють потрапляння зріджених вуглеводневих газів до мережі каналізації під час промивання балонів.

Саме дане рішення владного субєкта є предметом судового розгляду.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного субєкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу реалізації органами управління контролю за діяльністю субєктів господарювання унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 6 названого Закону підставами для здійснення позапланових заходів є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

У спірних правовідносинах позапланова перевірка була призначена саме з цієї підстави.

Таким чином, порушень у процедурі проведення позапланової перевірки судом не виявлено, доводи позивача з даного питання є юридично неспроможними.

У цілях зясування обєктивної істини у спорі, суд витребував від сторін усі документи про організацію та провадження господарської діяльності Товариства.

З наданих документів зясовано, що висновком ДП «Східний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» №63.2-04-2926.11 від 24.10.2011 р. підтверджені обставини проведення Товариством робіт з дегазації балонів на відкритому майданчику під навісом та обставини наявності у розпорядженні у користуванні Товариства підземного резервуару для зберігання важких залишків зріджених вуглеводневих газів (а. 158 т. 1).

Висновком ДП «Східний експертно-технічний центр Держпраці» №63.2.01.1 01-1713.16 від 15.10.2016 р. також підтверджені обставини проведення Товариством робіт з дегазації балонів на відкритому майданчику під навісом та обставини наявності у розпорядженні у користуванні Товариства підземного резервуару для зберігання важких залишків зріджених вуглеводневих газів (а.с. 140 т. 1).

Як зясовано, судом позивач, Товариство, дій з приводу складання перелічених висновків експертиз та змісту самих висновків не оскаржував, достовірності тексту цих висновків як офіційних письмових документів не спростовував, а натомість на підставі цих висновків одержав необхідні для провадження господарської діяльності дозволи.

З пояснень представника позивача судом встановлено, що технологічно виробничі процедури Товариства з 24.10.2011 р. (дата складання висновку експертизи №63.2-04-2926.11) та з 15.10.2016 р. (дата складання висновку експертизи №63.2.01.1 01-1713.16) на момент проведення планової перевірки (06.03.2018 р.-13.03.2018 р.) та на момент проведення позапланової перевірки (31.05.2018 р.-01.06.2018 р.) змін не зазнали, тобто залишились тими самими.

Таким чином, наведені позивачем доводи та подані позивачем докази на підтвердження відсутності робіт зі зрідженими вуглеводневими газами не виключають фізичної можливості проведення Товариства робіт з дегазації балонів та наявності у Товариства резервуару для зберігання зріджених вуглеводних газів, обставини чого підтверджені висновками експертиз №63.2-04-2926.11 від 24.10.2011 р. та №63.2.01.1 01-1713.16 від 15.10.2016 р.

Суд вважає, що висновки експертиз №63.2-04-2926.11 від 24.10.2011 р. та №63.2.01.1 01-1713.16 від 15.10.2016 р. можуть бути спростовані виключно результатами нової аналогічної експертизи.

Однак, представник позивача пояснив, що такої експертизи не замовлялось і не проводилось.

Відтак, суд не має правових підстав для неврахування названих висновків як належного, допустимого та достатнього доказу підтвердження обставин проведення Товариством робіт з дегазації балонів на відкритому майданчику під навісом та обставини наявності у розпорядженні у користуванні Товариства підземного резервуару для зберігання важких залишків зріджених вуглеводневих газів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Проведеним судовим розглядом не виявлено факту порушення оскарженим рішенням владного субєкта права та охоронюваних законом інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин у галузі охорони праці та промислової безпеки, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст.139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 241-243, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 2 листопада 2018 року.

Суддя Сліденко А.В.