Справа № 161/5101/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/1075/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

з участю секретаря Смидюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука Романа Леонідовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука Романа Леонідовича про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Кирилюк В.Ф.,

час ухвалення рішення - 23.07.2018 року, 16:19 год.,

місце ухвалення рішення - м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 23.07.2018 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука Р.Л. про скасування постанови.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що візуальним спостереженням поліцейського встановлено порушення позивачем вимог ПДР. Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.126 КпАП України, при винесенні постанови інспектор діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії АР № 463071 від 20.03.2018 року, складеної інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції Онищуком Р.Л., 20.03.2018 року о 03 год. 35 хв. по вул. Володимирській в м. Луцьку ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Пежо», р.н.НОМЕР_1, у якого ліва фара не працювала в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України. До ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. штрафу.

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306)

Абз. 1 п. 1.5. Розділу 1 Правил №1306 передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків

П. 1.9. Розділу 1 Правил №1306 визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 31.1, п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Зовнішні світлові прилади - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.121. ч.1 КпАП України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається, зі змісту ст. 251 КпАП України та ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в зазначеній справі є будь - які фактичні дані, на основі яких компетентним органом (посадовою особою) / судом встановлюється наявність чи відсутність обставин, що мають значення для справи, в тому числі винність особи, обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом доказування у даній справі є протиправність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за фактичне вчинення адміністративного правопорушення та її скасування.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив. Вказує, те, що перестала горіти фара у режимі ближнього світла виявив особисто та сам усунув виявлений недолік. Доказів щодо іншого представник відповідача суду не надав.

Колегія суддів зазначає, що лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Суд зауважує, що твердження скаржника щодо ненадання позивачем доказів відсутності факту правопорушення, спростовується приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, згідно з якими, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КпАП України, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення ОСОБА_2 зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука Р.Л. слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Оніщука Романа Леонідовича залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2018 року у справі № 161/5101/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула

Повний текст постанови виготовлений 31 жовтня 2018 року.