Справа № 1540/4429/18
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4429/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді – Завальнюка І.В.,

за участю секретаря – Салюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіва» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовної заявою, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДФС в Одеській області від 30.03.2018 №№ 621866/40177201, 621858/40177201, 621853/40177201, 621855/40177201; зобов'язати ДФС України зареєструвати податкові накладні від 01.11.2017 № 482, від 17.11.2017 №№ 552, 545, 550.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Будіва» намагалося зареєструвати податкові накладні від 01.11.2017 № 482, від 17.11.2017 №№ 552, 545, 550 в ЄРПН, однак документи прийняті, проте їх реєстрацію зупинено у зв’язку із невідповідністю податкових накладних п.6 Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом МФУ № 564 від 13.06.2017. На підтвердження реальності поставки товару позивачем направлено до ДФС України пояснення та копії документів, однак за результатами розгляду комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних з підстав надання платником податків копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Ухвалою судді від 19.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 16.10.2018 о 11:30 год.

08.10.2018 до канцелярії суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачі позовні вимоги не визнали у повному обсязі, в задоволенні позову просили відмовити, зважаючи на ненадання платником податків істотних документів та недотримання вимог наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Судове засідання, призначене на 16.10.2018, відкладено з метою належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи на 30.10.2018 о 12:00 год.

18.10.2018 до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

До суду з’явилася представник позивача, яка позовні вимоги із викладених вище підстав підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ТОВ «Будіва» за договором поставки № 40 від 09.10.2017 здійснило поставку товару на суму 21490,57 грн. на користь КП «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» за видатковою накладною № ОД-00002231/01 від 01.11.2017 та за першою подією складено податкову накладну № 482 від 01.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

17.11.2017 ТОВ «Будіва» за договором поставки № ОД-0416/02 від 04.04.2017 здійснило поставку товару на суму 15904,80 грн. на користь ПП «Італ Кераміка» за видатковою накладною № ОД-00002439/01 від 17.11.2017 та за першою подією складено податкову накладну № 552 від 17.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

17.11.2017 ТОВ «Будіва» за договором поставки № ОД-0117/08 від 10.01.2017 здійснило поставку на суму 6428,76 грн. на користь ТОВ «Г.М.Б. Девелопмент» за видатковою накладною від 17.11.2017 № ОД-00002446/01 та за першою подією складено податкову накладну № 545 від 17.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

17.11.2017 ТОВ «Будіва» за договором поставки № ОД-1117/08 від 16.11.2017 здійснило поставку на суму 20143,44 грн. на користь ТОВ «Енергозберігаючі системи України» за видатковою накладною від 17.11.2017 № ОД-00002444/02 та за першою подією складено податкову накладну № 550 від 17.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

ДФС України повідомлено ТОВ «Будіва», що реєстрація податкових накладних зупинена та висловлено пропозицію щодо надання платником податків пояснень та / або копій документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.

Підставами для зупинення реєстрації ПН від 01.11.2017 № 482, від 17.11.2017 № 552, 545, 550 вказано: за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД: 2715.

В порядку, визначеному пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України ТОВ «Будіва» 23.03.2017 та 22.03.2017 надані до ДФС України договори постави, видаткові накладні, платіжні доручення, договори щодо придбання товару, документи щодо транспортування товару тощо, які в сукупності підтверджують реальність господарських операцій.

По податковим накладним від 01.11.2017 № 482 та від 17.11.2017 № 552 ТОВ «Будіва» отримані квитанції № 1 про прийняття документів до розгляду, але квитанції № 2 не отримані.

По податковим накладним №№ 545, 550 від 17.11.2017 ТОВ «Будіва» отримано квитанції № 1, згідної яких документи доставлено до ДФС України та збережено на центральному рівні. Документи будуть оброблені у складі пакету пов’язаних документів. Але відповідно до електронної системи М.Е.Д.О.К. повідомлення щодо подачі документів до розгляду мають стан «в дорозі», тобто до розгляду не прийняті та не розглянуті.

Рішеннями комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації відмовлено ТОВ «Будіва» в реєстрації податкових накладних від 01.11.2017 № 482, від 17.11.2017 № 552, 545, 550 в ЄРПН.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає оскаржувані рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації необґрунтованими, а позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв’язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, ТОВ «Будіва» за договором поставки № 40 від 09.10.2017 здійснило поставку товару на суму 21490,57 грн. на користь КП «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» за видатковою накладною № ОД-00002231/01 від 01.11.2017 та за першою подією складено податкову накладну № 482 від 01.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

Проданий товар був придбаний ТОВ «Будіва» у постачальників ТОВ «Завод ТехноНіколь» на підставі договору поставки № 64 від 10.01.2017, видаткової накладної № 6992 від 18.10.2017, ТТН № ЗТН00006992 від 18.10.2017; контракту № П-15895007 від 14.01.2016, інвойсу № 3964 від 19.05.2016, платіжного доручення № 24 від 24.05.2016 про сплату рахунку в іноземній валюті, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 27.05.2016, МД № 102030201/2016/630730, договорами з перевізниками.

17.11.2017 ТОВ «Будіва» за договором поставки № ОД-0416/02 від 04.04.2017 здійснило поставку товару на суму 15904,80 грн. на користь ПП «Італ Кераміка» за видатковою накладною № ОД-00002439/01 від 17.11.2017 та за першою подією складено податкову накладну № 552 від 17.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

Проданий товар був придбаний ТОВ «Будіва» у постачальника ИООО «Кровельний завод ТехноНиколь» (Республіка Беларусь)» що підтверджується контрактом № П-15895007 від 14.01.2016, інвойсом № 722 від 09.02.2017 року , платіжним дорученням № 16 від 13.02.2017, товарною накладною № 1384932 від 20.02.2017, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 21.02.2017, МД № 102030201/630392, договорами з перевізниками.

17.11.2017 ТОВ «Будіва» за договором поставки № ОД-0117/08 від 10.01.2017 здійснило поставку на суму 6428,76 грн. на користь ТОВ «Г.М.Б. Девелопмент» за видатковою накладною від 17.11.2017 № ОД-00002446/01 та за першою подією складено податкову накладну № 545 від 17.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

Проданий товар був придбаний ТОВ «Будіва» у постачальника ПП «Італ Кераміка» за договором поставки № 1567 від 18.10.2016, видатковою накладною № від 17.11.2017, ТТН № Р.-01 від 17.11.2017 та п/д № 66578210 від 20.11.2017 про сплату товару.

17.11.2017 ТОВ «Будіва» за договором поставки № ОД-1117/08 від 16.11.2017 здійснило поставку на суму 20143,44 грн. на користь ТОВ «Енергозберігаючі системи України» за видатковою накладною від 17.11.2017 № ОД-00002444/02 та за першою подією складено податкову накладну № 550 від 17.11.2017, яку подано на реєстрацію в ЄРПН.

Проданий товар був придбаний ТОВ «Будіва» у ТОВ «ЗаводТехноНіколь» на підставі договору поставки № 64 від 10.01.2017, видаткової накладної № 3592 від 05.07.2017, ТТН № ЗТН00003592 від 05.07.2017, платіжного доручення № 43475180від 11.07.2017; у ТОВ «Кровельний завод ТехноНиколь» (Республіка Беларусь) на підставі контракту № П-15895007 від 14.01.2016, інвойсу № 3946 від 19.05.2016, платіжного доручення № 24 від 24.05.2016 про сплату рахунку в іноземній валюті, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 27.05.2016, МД № 102030201/2016/630730, договорів з перевізниками.

На підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим у реєстрації податковим накладним ТОВ «Будіва» були подані до Комісії ДФС копії первинної документації, які в сукупності підтверджують факти господарської діяльності, а саме постачанання товарів. При цьому основним видом господарської діяльності ТОВ «Будіва» є 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

По податковим накладним від 01.11.2017 № 482 та від 17.11.2017 № 552 ТОВ «Будіва» отримані квитанції № 1 про прийняття документів до розгляду, але квитанції № 2 не отримані.

По податковим накладним №№ 545, 550 від 17.11.2017 ТОВ «Будіва» отримано квитанції № 1, згідної яких документи доставлено до ДФС України та збережено на центральному рівні. Документи будуть оброблені у складі пакету пов’язаних документів. Але відповідно до електронної системи М.Е.Д.О.К. повідомлення щодо подачі документів до розгляду мають стан «в дорозі», тобто до розгляду не прийняті та не розглянуті.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797- VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно п.201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами п.74.2, п. 74.3 ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.74.2). Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п. 74.3).

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Зі змісту квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН по податковій накладній Товариства вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567.

Зазначеним Наказом № 567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб’єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Отже приписами п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 визначено декілька критеріїв оцінки ступеня ризиків.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про порушення контролюючим органом пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанціях конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено таке зупинення.

Так, фіскальним органом у Квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567.

В той же час пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію. Таким чином, фіскальний орган був зобов'язаний у Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу № 567. Визначення фіскальним органом у Квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі № 567 “Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних”.

Згідно з п. 1 Наказу № 567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Отже можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Зі змісту Квитанцій про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН по податковій накладній вбачається, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відтак у зазначених квитанціях фіскальним органом, в порушення пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Відповідно до пп.201.16.2, пп.201.16.3 п.201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов’язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.2). Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п’яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп.201.16.2 цього пункту (пп.201.16.3 п.201.16 ст.201).

У відповідності до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПК України позивачем були надані податковому органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК, копії документів та пояснення по господарським операціям Комісії ГУ ДФС в Одеській області.

Однак, за результатами розгляду документів Комісія ГУ ДФС в Одеській області безпідставно прийняла рішення від 30.03.2018 №№ 621866/40177201, 621858/40177201, 621853/40177201, 621855/40177201 про відмову в реєстрації податкових накладних від 01.11.2017 № 482, від 17.11.2017 №№ 552, 545, 550 в ЄРПН.

Вирішуючи спір, суд враховує, що оскаржувані рішення не містять конкретної інформації щодо причин та підстави для прийняття, а лише містить загальну тезу про те, що причиною його прийняття є: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. При цьому в рішенні не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

При викладених обставинах зазначені рішення не відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, у зв'язку із чим підлягають скасуванню.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.01.2018 № 825/849/17, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. У свою чергу пп.4 п.13 цього Порядку визначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п.23 Порядку № 117 комісією регіонального рівня протягом п’яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Таким чином, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку: або «ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено», або «ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку», або «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Втім, рішення Комісії ГУ ДФС в Одеській області про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН зазначеним вимогам не відповідають, оскільки не містять чіткого визначення підстав, визначених п.21 Порядку № 117, для прийняття Комісією контролюючого органу рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Так, підставою для прийняття рішення вказано «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства», однак у графі «додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» відсутня будь-яка інформація, тобто в оскаржуваному рішенні не вказано, які конкретні документи платника податку не відповідають законодавству, та в чому ця невідповідність полягає.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що основною причиною для відмови в реєстрації податкової накладної слугувало надання ТОВ «Будіва» копій первинних документів з дефектом, а саме: на платіжних дорученнях відсутні підписи та печатки.

Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі – Закон N 2346-III) визначено загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

За приписами пункту 1.30 статті 1 Закону N 2346-III платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону N 2346-III банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до підпункту 16.5.2 пункту 16.2 статті 16 Закону N 2346-III днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Положенням пункту 22.4 статті 22 Закону N 2346-III передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

З огляду на матеріали справи, розрахунки ТОВ «Будіва» із контрагентами відбувались через електронний сервіс Клієнт-банк на підставі договору № IFOBS/1/1520/0010165 від 16.12.2015, укладеним із ПАТ АБ «Південний».

Зазначеним договором встановлено порядок дистанційного обслуговування між Банком та Клієнтом.

Відповідно до Законів України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Податкового кодексу України, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Національного банку України (далі - Національний банк) розроблена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. N 22.

Згідно з п.1.4 зазначеної Інструкції безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді; дистанційне обслуговування - комплекс інформаційних послуг за рахунком клієнта та здійснення операцій за рахунком на підставі дистанційних розпоряджень клієнта; дистанційне розпорядження - розпорядження банку виконати певну операцію, яке передається клієнтом за погодженим каналом доступу, без відвідання клієнтом банку; електронний розрахунковий документ - документ, інформація в якому представлена у формі електронних даних, уключаючи відповідні реквізити розрахункового документа, який може бути сформований, переданий, збережений і перетворений у візуальну форму представлення електронними засобами.

Відповідно до п.1.8 цієї ж Інструкції платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Платник може давати доручення про списання коштів зі свого рахунку на бланках розрахункових документів, види яких передбачені договором банківського рахунку чи іншим договором, у якому обумовлено право банку здійснювати договірне списання коштів, а також у вигляді електронного розрахункового документа, якщо це передбачено договором між ним і банком.

Банк для здійснення розрахункових операцій може формувати електронні розрахункові документи.

У свою чергу, згідно договору № IFOBS/1/1520/0010165 від 16.12.2015 реквізитами електронного розрахункового документа є: дата і номер, назва, код платника та номер його рахунку, код банку платника; назва, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; сума цифрами; призначення платежу; електронний / і цифровий / і підпис / и; реквізити, встановлені нормативно-правовими актами Національного банку України, необхідні для приймання та оброблення документів в іноземних валютах; інші реквізити, які під час електронного розрахункового документа системою електронних платежів розміщуються в полі «Допоміжні реквізити».

Таким чином, посилання представника відповідачів на невідповідність платіжних доручень вимогам, що висуваються для таких електронних документів, є безпідставні та відхиляються судом в якості обґрунтування для визнання наданих платником податків документів такими, що складені з порушенням законодавства. При цьому, підставою для зупинення податкових накладних слугувало виявлення невідповідностей обсягів постачання обсягам придбання по товарах з УКТ ЗЕД: 2715, що не знайшло будь-якого відображення в оскаржуваних рішеннях Комісії.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер'їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії", п. 74).

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов’язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне скасувати вказані рішення від 30.03.2018 №№ 621866/40177201, 621858/40177201, 621853/40177201, 621855/40177201, які є актами індивідуальної дії, та застосувати ефективний засіб юридичного захисту, зобов’язавши ДФС України зареєструвати податкові накладні, в реєстрації яких позивачу безпідставно було відмовлено спірними рішеннями.

Згідно з ч.1, ч.8 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа; у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне присудити позивачу понесені ним судові витрати з урахуванням розсуду спору відповідно до положень ч.8 ст.139 КАС України, - за рахунок асигнувань ГУ ДФС в Одеській області. Так, з порушенням права, яке потребувало судового захисту, в першу чергу пов’язано прийняття неправомірного рішення Комісією ГУ ДФС в Одеській області, тоді як похідні вимоги, заявлені до ДФС України, обумовлені процедурою реєстрації ПН в ЄРПН, тобто способом захисту порушеного права.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіва» (65091, м. Одеса, вул. Степова, 18/20; ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл. 8; ), Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними рішень та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС в Одеській області від 30.03.2018 №№ 621866/40177201, 621858/40177201, 621853/40177201, 621855/40177201.

Зобов’язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіва» від 01.11.2017 № 482, від 17.11.2017 №№ 552, 545, 550 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіва» судові витрати в сумі 7048 грн. (сім тисяч сорок вісім грн.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П’ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.11.2018 року.

Суддя І.В. Завальнюк

.