Справа № 826/8542/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2018 року № 826/8542/18

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку прощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бреннтаг Україна"

до Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бреннтаг Україна" (надалі також - позивач) до Головного управління ДФС у Київській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовано тим, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог митного законодавства та прийняті на їх підставі податкові повідомлення - рішення є необґрунтованими і протиправними.

Представник відповідача у письмових запереченнях зазначив, що перевірка проведена з дотриманням встановлених законом вимог, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у повній відповідності до норм законодавства України, у зв'язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бреннтаг Україна" перебуває на обліку у Київській митниці ДФС, як суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності.

Як вбачається з статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Бреннтаг Україна", основним видом економічної діяльності останнього є неспеціалізована оптова торгівля.

На виконання вимог наказу Головного управління ДФС у Київській області від 12.02.2018 року №299 «Про проведення планової документальної виїзної перевірки ТОВ «Бреннтаг Україна» та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання ТОВ «Бреннтаг Україна» вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 26.02.2015 по 23.02.2018 відповідно до програми, затвердженої наказом про призначення перевірки, наданої при врученні наказу на перевірку.

Перевірка проведена щодо невірно класифікації товару «оксид цинку», задекларованого ТОВ «Бреннтаг Україна» за МД від 19.02.2015 №125110010/2015/260940; від 05.06.2015 №125110010/2015/261686; від 02.03.2016 №125150002/2016/750709; від 13.04.2016 №125140002/2016/751466; від 21.09.2016 №125150002/2016/753429; від 08.11.2016 №125150002/2016/754299; від 25.01.2017 №125150002/2017/750320; від 06.04.2017 №UA125230/2017/751698; від 08.06.2017 №UA125230/2017/752718; від 26.07.2017 №UA125230/2017/753408; від 01.09.2017 №UA125230/2017/754045; від 12.10.2017 №UA125230/2017/754863.

За наслідками перевірки складено акт №0008/8/10-36-14-10/31117545 від 24.04.2018 року про результати планової документальної виїзної перевірки ТОВ «Бреннтаг Україна» дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 26.02.2015 по 23.02.2018.

Згідно висновків даного акту, перевіркою встановлено наступні порушення:

правил 1 та 6 прояснень Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених додатком до Закону України від 19.09.2013 №583-VII «Про Митний тариф України», частини 1 та пункту 5 частини 8 статті 257 МКУ, що стосується неправильної класифікації товарів, в результаті чого занижено податкове зобов’язання по сплаті ввізного мита на суму 1 201 248,09грн.;

пункту 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов’язання по сплаті податку на додану вартість на суму 240 249, 61 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки ТОВ «Бреннтаг Україна» відповідно положень ч.8 ст.354 Митного кодексу України 04.05.2018 року за вих.№04,05-18 надало відповідачу заперечення та зауваження на акт перевірки.

Листом ГУ ДФС у Київській області №9024/10/10-36-14-10-19 від 14.05.2018року заперечення залишено без задоволення.

На підставі акту перевірки №0008/8/10-36-14-10/31117545 від 24.04.2018 року відповідачем винесено наступні повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено грошове зобов’язання на суму 1 201 248,09грн. щодо ввізного мита та нараховано штрафні санкції у розмірі 300 312,02 грн.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов’язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 240 249, 61грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 60 062, 40грн.

Незгода позивача з даними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI, а відносини з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13.03.2012 року №4495-VI.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 Митного кодексу України проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів є однією із форм митного контролю.

Згідно з визначенням, наведеним у частині 1 статті 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Відповідно до частини 3 цієї статті органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів та правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Також, відповідно до частин 1,2 статті 345 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться органами доходів і зборів з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 4 статті 351 Митного кодексу України, позивач проінформований про проведення з 26.02.2018 року по 10.04.2018 року документальної планової перевірки, письмовим повідомленням від 12.02.2018 року №66.

Відповідно до положень ст.352 Митного кодексу України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані:

1) документи, визначені цим Кодексом;

2) податкова інформація;

3) експертні висновки;

4) судові рішення;

5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення;

6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

В розділі 2 Акту перевірки чітко вказано, які документи та інформація була використана при проведенні перевірки.

Таким чином суд зазначає, що документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Бреннтаг України" проведена згідно вимог чинного законодавства на підставі документів, отриманих на законних підставах, перелік яких визначено в акті перевірки.

Згідно частини 2 та частини 8 статті 69 МКУ, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД, а висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Перевіркою встановлено, що позивач імпортував товар, відповідно до митних декларацій від 19.02.2015 №125110010/2015/260940; від 05.06.2015 №125110010/2015/261686; від 02.03.2016 №125150002/2016/750709; від 13.04.2016 №125140002/2016/751466; від 21.09.2016 №125150002/2016/753429; від 08.11.2016 №125150002/2016/754299; від 25.01.2017 №125150002/2017/750320; від 06.04.2017 №UA125230/2017/751698; від 08.06.2017 №UA125230/2017/752718; від 26.07.2017 №UA125230/2017/753408; від 01.09.2017 №UA125230/2017/754045; від 12.10.2017 №UA125230/2017/754863.

За такими митними деклараціями до митного оформлення платником заявлено товар: «Неорганічна сполука визначеного хімічного складу: Оксид цинку (Zinc Oxide), у вигляді порошку. Розрахунковий вміст оксиду цинку - 95,6%. CAS №1314-13-2. Використовується в хімічній промисловості. Країна виробництва: TR. Виробник: «ZNO KIMYA», код товару 2817 00 0000 згідно УКТ ЗЕД (повна/пільгова ставка ввідного мита – 0%).

У сертифікатах виробника «ZNO KIMYA» міститься інформація про кількість домішок наявну в основному продукті (Pb – макс.0.04%, Fe – макс.1,5%, Cd – макс.0,001%, Mn – макс.0,003%, Cu – макс.0,03%, As – макс.0,01%).

Товар поставлявся за контрактами №7301190 від 15.03.2016, №7301190-1 від 15.08.2016, №7301190-2 від 28.09.2016, №7301190-3 від 16.12.2016, №7301190-4 від 09.03.2017, №7301190-5 від 17.05.2017, №7301190-6 від 30.06.2017, №701190-7 від 01.08.2017, №7301190-8 від 07.09.2017 між ТОВ «Берннтанг України» та «ZNO KIMYA METAL NAKLIYESAN.TIC.LTD.STI» (BOR O.S.B. 1292 ADA,6-7-8-9 Parsel, TURKEY).

Код товару за всіма митними деклараціями було задекларовано за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) 2817 00 00 00 та застосовано декларантом ставку ввізного мита у розмірі 0% з митної вартості.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 69 Митного кодексу України (далі - МК України), товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до ст.67 МК України, українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основ Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до п.п. 1-4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Митного тарифу України, встановлений Законом України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 року №584-VII, класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Оксид цинку (ZNO KIMYA METAL NAKLIYESAN.TIC.LTD.STI, країна виробник Туреччина. За даними виробника вміст товари: 75% Zn (цинк), 1,98% домішки інших металів, неорганічних сполук та вологості), який застосовується у кормових добавках та промисловій сировині.

Згідно з приміткою до групи 23 "Залишки і відходи харчової промисловості; готові корми для тварин" УКТЗЕД до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки.

Відповідно до п. 1 примітки до групи 28 Пояснень до УКТ ЗЕД "Продукти неорганічної хімії: неорганічні або органічні сполуки дорогоцінних металів, рідкісноземельних металів, радіоактивних елементів або ізотопів", зазначено, що до товарних позицій цієї групи включаються лише:

(a) окремі хімічні елементи та окремі сполуки визначеного хімічного складу, які містять або не містять домішки;

(b) водні розчини продуктів, зазначених у пункті (а);

(c) продукти, зазначені у пункті (а), розчинені в інших розчинниках за умови, що розчинення є звичайною і необхідною умовою для їх збереження або транспортування і при цьому зберігаються властивості цих продуктів, що не допускає їх використання в інших цілях, що відрізняються від традиційних;

(d) продукти, зазначені у пунктах (а), (b) або (c), із доданням стабілізуючої речовини (включаючи агент, що запобігає злежуванню), необхідної для їх збереження або транспортування;

(e) продукти, зазначені у пунктах (а), (b), (c) або (d), із доданням протипилового засобу або барвника для полегшення їх ідентифікації або з міркувань безпеки за умови, що ці добавки не роблять продукт придатним для нетрадиційного використання.

У загальних положеннях до підгрупи IV "Неорганічні основи та оксиди, гідроксиди і пероксиди металів" Пояснень до УКТЗЕД до групи 28 зазначено, що оксиди металів - це сполуки металів з киснем. Багато з них можуть сполучатися з однієї чи декількома молекулами води з утворенням гідроксидів. До цієї підгрупи включаються:

(1) оксиди, гідроксиди та пероксиди металів основні, кислотні, амфотерні чи солеподібні;

(2) інші неорганічні основи, які не містять кисень, такі як аміак товарна позиція 2814) чи гідразин (товарна позиція 2825), або не містять метал, такі як гідроксиламін (товарна позиція 2825).

Окремі елементи та сполуки визначеного хімічного складу, описані вище, доданням стабілізувальної речовини для їхнього зберігання або для зручності транспортування включаються в цю групу.

Таким чином, з аналізу вищевказаних Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, пояснень до УКТЗЕД, вбачається, що імпортовані позивачем товари не відносяться до підсоложених кормів, готових кормів, інших готових продуктів для тварин, що включаються у групу 23 УКТЗКД.

Згідно з поясненнями до товарної позиції 2817 (А) оксид цинку (цинкові білила, цинковий блиск) (ZnО) одержують дією струменя повітря на нагрітий до червоного жару цинк; замість цинку може бути використана суміш цинкових руд, збагачених киснем (випалений сфалерит, каламін - товарна позиція 2608) та вуглецю. Проникаючи в порожнини речовини, гази утворюють області хімічно чистих оксидів, серед яких найчистішим є цинковий блиск. Оксид цинку являє собою білий шаруватий порошок, який під час нагрівання жовтіє.

Оксид цинку використовується як компонент фарб замість свинцевого білила, для виробництва косметичних засобів, сірників, лінолеуму чи керамічних глазурей посуду, як речовина-глушник, прискорювач вулканізації каучуків, каталізатора, у виробництві скла, для виготовлення протигазів або у медицині для лікування шкірних захворювань.

У роз'ясненні до товарної позиції 2309, що міститься в Поясненнях, затверджених Наказом № 401, зазначено, що до товарної позиції 2309 включаються продукти, що використовуються для годівлі тварин, в іншому місці не зазначені, одержані в результаті переробки рослинної або тваринної сировини до такого ступеня, що вони втратили основні властивості вихідної сировини, крім рослинних відходів, рослинних залишків і побічних продуктів такої переробки.

В Основних правилах зазначено, що в разі, коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Аналогічні роз'яснення також містяться й у Поясненнях, затверджених наказом № 401.

Отже, законодавством регламентовано повноваження митних органів здійснювати контроль правильності визначенням декларантом коду УКТ ЗЕД імпортованого товару з урахуванням нормативно-правових актів, якими визначені відповідні характеристики груп товарів і роз'яснені особливості їх інтерпретації.

Разом з тим, системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що до таких характеристик належать відомості про товар та його цільове призначення, що наведені в описі товаровиробником.

Крім того, з наведених правових положень також вбачається, що якщо імпортований товар містить ознаки одразу двох товарних позицій за УКТ ЗЕД, то перевага надається тій з них, в якій товар описується більш конкретно.

Тобто, такий товар як за основним компонентом, так і за способом виготовлення і основним цільовим призначенням найбільш повно відповідає УКТ ЗЕД 2817 00 00 00, що було визначено позивачем у МД при здійсненні митного оформлення.

При цьому, основними характеристиками товару за кодом УКТ ЗЕД 2817 00 00 00 є його хімічний склад, наявність основного компоненту - оксиду цинку, виготовлення промисловим шляхом, промислове призначення, а товару за кодом УКТ ЗЕД взагалі групи 2309: основне цільове призначення - годівля тварин, не зазначення його в інших кодах УКТ ЗЕД, виготовлення в результаті переробки рослинної або тваринної сировини.

Всі вищеперераховані компоненти (оксида заліза. Міді, марганцю, силіцію, алюмінію та кальцію) присутні в готовому продукті рівно в такій же кількості, як і в сировинних матеріалах, які використані у виробництві оксиду цинку. Дані компоненти не добавляються та не мають функціональної ролі в кінцевому продукті.

Отже, суд приходить до висновку, що товар імпортований позивачем є хімічною речовиною, основним компонентом якої є оксид цинку (ZnО), водночас, яка не містить ані тваринної, ані рослинної сировини, виготовляється промисловим хімічним шляхом, та за цільовим призначенням використовується у промисловості, медицині і додатково може застосовуватися при виготовленні префіксів для кормових добавок тварин. Тобто, такий товар як за основним компонентом, так і за способом виготовлення і основним цільовим призначенням найбільш повно відповідає коду УКТ ЗЕД 2817 00 00 00, що і було визначено позивачем у митній декларації при здійсненні митного декларування.

Крім того, суд звертає увагу на те що згідно прайс листа виробника код товару оксид цинку (ZnО) визначений за УКТ ЗЕД 2817 00 00 00 (а.с.211).

З аналізу вищезазначених норм права та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень складених ГУ ДФС у Київській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бреннтаг Україна" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.05.2018 року №, № винесені Головним управлінням ДФС у Київській області.

Скасувати рішення Головного управлінням ДФС у Київській області щодо зміни коду товару УКТ ЗЕД заявленого у митних деклараціях 19.02.2015 №125110010/2015/260940; від 05.06.2015 №125110010/2015/261686; від 02.03.2016 №125150002/2016/750709; від 13.04.2016 №125140002/2016/751466; від 21.09.2016 №125150002/2016/753429; від 08.11.2016 №125150002/2016/754299; від 25.01.2017 №125150002/2017/750320; від 06.04.2017 №UA125230/2017/751698; від 08.06.2017 №UA125230/2017/752718; від 26.07.2017 №UA125230/2017/753408; від 01.09.2017 №UA125230/2017/754045; від 12.10.2017 №UA125230/2017/754863 на код 2309 90 96 90 УКТ ЗЕД.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бреннтаг Україна" () понесені ним судові витрати в сумі 28 709,09грн за рахунок державних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій