Справа № 2040/5449/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 р. № 2040/5449/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

представників позивача - Філатової В.К., Головко Р.В.,

представника відповідача - Кудіна В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматорг" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аматорг" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.06.2018 № 3, № 3, № 3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладено в акті перевірки, про нереальність здійснення господарських операцій зі спірними контрагентами, наполягав на правильності обчислення податкових зобов'язань з податку на додану вартість, так як позивач не допускав порушень вимог Податкового кодексу України.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки №1956/20-40-14-03-07/39369936 від 16.05.2018 р., висновки якого стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 23.10.2018 о 14.00 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник Головного управління ДФС у Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аматорг" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 39369936.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області на підставі наказу від 03.04.2018 р. №2272 проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматорг" (податковий номер 39369936) податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 , валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт перевірки від 16.05.2018 року № 1956/20-40-14-03-07/39369936.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматорг":

заниження податку на прибуток всього у сумі 836619,0 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 69245,00 грн., за 2016 рік у сумі 601723,0 грн., за 1 квартал 2017 року у сумі 5315,0 грн., за 2 квартал 2017 року у сумі 2692,0 грн., за 3 квартал 2017 року у сумі 157643,0 грн. та завищення суми від’ємного значення об'єкта оподаткування на загальну суму 84829,0 грн., в т.ч.: що лічиться по декларації з податку на прибуток поданій за 9 місяців 2017 року (від 25.10.2017 № )за рахунок:

- порушення пп. 14.1.11 п.14.1 ст.14, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI з урахуванням змін та доповнень, ст.5 Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 11 «Зобов’язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 року за № 85/4306 зі змінами та доповненнями, Положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за № 860/4153 зі змінами та доповненнями підприємство занизило фінансовий результат до оподаткування визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень бухгалтерського обліку у рядку 02 Декларації з податку на прибуток за 2017 рік в сумі 63433940,0 грн. за рахунок заниження доходу по рядку 01 декларації з податку на прибуток підприємства, внаслідок виникнення заборгованості станом на 31.12.2017 року по К-ту рахунку 361 «розрахунки з покупцями та замовниками», яка не підлягає погашенню;

- порушення п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, ст.137 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції Закону України від 28.12.2014 № 71 -VIII), Національного Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Витрати»), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, п.2 ст.3, ст.4, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», НАЦІОНАЛЬНОГО ПОЛОЖЕННЯ (СТАНДАРТУ) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (далі - П(С)БО 1), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за № 336/22868, Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, аналізуючи дані бухгалтерського та податкового обліку, встановлено заниження рядка 02 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) «Фінансовий результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності за період 01.01.2015-31.12.2017 за рахунок заниження придбання товарів у ТОВ «Торговий Дім» Нафта-Опт»), тому що за даними перевірки не підтверджено документально (не відповідають фактичному руху (його відсутності в дійсності) активів) та не встановлено факту (законного джерела) реального походження цих товарів, що призвело до заниження собівартості всього в сумі на 4732715,0 грн., у тому числі за 2015 рік у сумі 384699,0 грн., за 2016 рік у сумі 3342908,00 грн., за 1 квартал 2017 року у сумі 70533,0 грн., за 2 квартал 2017 року у сумі 36896,00 грн., за 3 квартал 2017 року у сумі 897680,0 грн.

- заниження податку на додану вартість всього у сумі 878957,0 грн., у тому числі за жовтень 2015 року у сумі 12532,0 грн., за листопад 2015 року у сумі 12928,0 грн., за грудень 2015 року у сумі 69358,0 грн., за січень 2016 в сумі 31604,0 грн., за лютий 2016 в сумі 213413,00 грн., за травень 2016 в сумі 23684,0 грн., за червень 2016 року у сумі 28262,0 грн., за липень 2016 року у сумі 120867,0 грн., за серпень 2016 року у сумі 25061,0 грн., за вересень 2015 року у сумі 77338,0 грн., за жовтень 2016 року у сумі 91572,0 грн., за січень 2017 року у сумі 14107,0 грн., за травень 2017 року у сумі 7379,0 грн., за липень 2017 року у сумі 7442,0 грн., за серпень 2017 року у сумі 143 412,0 грн. рахунок:

- порушення пп. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI з урахуванням змін та доповнень встановлено ненарахування підприємством податкових зобов’язань при використанні товару в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства всього в сумі 427323,0 грн., у т.ч. за лютий 2016 року у сумі 175790,0 грн., за липень 2017 року у сумі 108121,0 грн., за серпень 2017 року у сумі 143412,0 грн.;

- порушення п.п.44.1 ст.44, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, ТОВ «АМАТОРГ» неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по операціях з зазначеними контрагентами - постачальниками ТОВ «Торговий Дім» Нафта-Опт» на загальну суму 433756,0 грн., у тому числі за жовтень 2015 року у сумі 12532,00 грн., за листопад 2015 року у сумі 1292.8,0 грн., за грудень 2015 року у сумі 51479,0 грн., за січень 2016р. в сумі 31604,0 грн., за лютий 2016 в сумі 37623,00 грн., за травень 2016 в сумі 23684,0 грн., за червень 2016 року у сумі 28262,00 грн., за липень 2016 року у сумі 12746,0 грн., за серпень 2016 року у сумі 25061,00 грн., за вересень 2016 року у сумі 77338,00 грн., за жовтень 2016 року у сумі 91572,00 грн., за січень 2017 року у сумі 14107,0 грн., за травень 2017 року у сумі 7379,0 грн., за липень 2017 року у сумі 7442,0 грн.;

- порушення п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI ТОВ «АМАТОРГ» завищено склад податкового кредиту всього в сумі 17878 грн., в т.ч. за грудень 2015 в сумі 17878,0 грн.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкові повідомлення – рішення:

- №3 від 26.06.2018 р., яким ТОВ "Аматорг" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1098696,25 грн., з них за штрафними (фінансовими) санкціями 219739,25 грн.;

- № 3 від 26.06.2018 р., яким ТОВ "Аматорг" зменшено суму від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 84829,00 грн..;

- № 3 від 26.06.2018 р., яким ТОВ "Аматорг" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств всього в розмірі 1028462,50 грн., з них штрафних фінансових санкцій 191843,50 грн.

Як встановлено судом, підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та як наслідок прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень, стали висновки про відсутність декларування операцій із продажу товару контрагентом ТОВ «МАРЛОС» та неправомірне декларування у перевіряємих періодах позивачем господарських операцій із реалізації та придбання товару з контрагентом ТОВ «Торговий Дім» Нафта-Опт» за відсутності факту реального здійснення цих господарських операцій при наявності матеріалів податкової інформації інших контролюючих органів щодо контрагентів позивача.

Судом встановлено, що між ТОВ «АМАТОРГ» (в якості покупця) та ТОВ «МАРЛОС» (в якості продавця) було укладено договір купівлі - продажу від 30.11.2015 № 301115-1П відповідно до умов якого відбулася господарська операція з придбання товару «Розчинника складного органічного «KEROZIN RETRO» в загальній кількості 6,32 тони на загальну суму 107271,00 грн., з них ПДВ 17878,50 грн. (а.с.62-63 т.2).

На підтвердження реальності здійснення господарської операції із ТОВ «МАРЛОС» за договором від 30.11.2015 № 301115-1П позивачем долучено до матеріалів справи видаткову накладну №608 від 01.12.2015 р., платіжне доручення №107 від 10.12.2015 р., товарно-транспортну накладну №608 від 01.12.2015 р. та паспорт якості Розчинника складного органічного «KEROZIN RETRO» (а.с.20-23 т.1).

ТОВ «МАРЛОС» було виписано податкову накладну від 01.12.2015 р. №5 на суму ПДВ 17878,50 грн., яка була зареєстрована належним чином 11.12.2015 р. ТОВ «МАРЛОС» в Єдиному реєстрі податкових накладних ДІС України за реєстровим номером , що підтверджується квитанцією та інформацією із ЄРПН ДІС України, на підставі чого, зазначена сума була включена ТОВ «АМАТОРГ» до податкового кредиту.

В подальшому зазначений товар позивачем було реалізовано позивачем на адресу ФОП Демченко О.Л., що підтверджується наданими до матеріалів справи документами: договором поставки №4 від 26.10.2018 р. між ТОВ «АМАТОРГ» та ФОП Демченко О.Л., видатковою накладною №45 від 01.12.2015р., товарно-транспортною накладною №45 від 01.12.2015р., додатковою угодою №122015-01 від 01.12.2015р. та актом надання транспортних послуг на перевезення №3056 від 01.12.2015р. (а.с.27 т.1, а.с.75 т.2).

Також, судом встановлено, що між ТОВ «АМАТОРГ» (в якості покупця) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАФТА-ОПТ» (в якості постачальника) було укладено Договір поставки №21-10/15-01 від 21.10.2015р. згідно умов якого позивачу було поставлено товар (паливно-мастильні матеріали) (а.с.64-67 т.2).

На підтверджується виконання умов даного договору позивачем надано наступні документи видаткова накладна № 1486 від 22.10.2015р., товарно-транспортна накладна №1464 від 22.10.2015р., видаткова накладна № 1635 від 12.11.2015р. ,товарно-транспортна накладна №1577 від 12.11.2015р., видаткова накладна № 1820 від 09.12.2015р., товарно-транспортна накладна №1840 від 09.12.2015р., видаткова накладна № 1870 від 17.12.2015р., товарно-транспортна накладна №1904 від 17.12.2015р., видаткова накладна № 1873 від 17.12.2015р., товарно-транспортна накладна №1903 від 17.12.2015р., видаткова накладна № 1943 від 28.12.2015р.,товарно-транспортна накладна №1958 від 28.12.2015р., видаткова накладна №37 від 11.01.2016 р., товарно-транспортна накладна №37 від 11.01.2016р., видаткова накладна № 38 від 11.01.2016р., товарно-транспортна накладна №38 від 11.01.2016р., видаткова накладна № 190 від 09.02.2016р., товарно-транспортна накладна №190 від 09.02.2016р., видаткова накладна № 299 від 29.02.2016р., товарно-транспортна накладна №299 від 29.02.2016р., видаткова накладна № 671 від 17.05.2016р., товарно-транспортна накладна №671 від 17.05.2016р., видаткова накладна № 672 від 17.05.2016р., товарно-транспортна накладна №672 від 17.05.2016р., видаткова накладна № 820 від 15.06.2016р., товарно-транспортна накладна №820 від 15.06.2016р., видаткова накладна № 857 від 22.06.2016р., товарно-транспортна накладна №857 від 22.06.2016р., видаткова накладна № 970 від 06.07.2016р., товарно-транспортна накладна №970 від 06.07.2016р., видаткова накладна № 1157 від 03.08.2016р., товарно-транспортна накладна №1157 від 03.08.2016р., видаткова накладна № 1158 від 05.08.2016р., товарно-транспортна накладна №1158 від 05.08.2016р., видаткова накладна № 1302 від 26.08.2016р., товарно-транспортна накладна №1302 від 26.08.2016р., видаткова накладна № 1410 від 09.09.2016р., товарно-транспортна накладна №1410 від 09.09.2016р., видаткова накладна № 1489 від 16.09.2016р., товарно-транспортна накладна №1489 від 16.09.2016р., видаткова накладна № 1526 від 21.09.2016р., товарно-транспортна накладна №1526 від 21.09.2016р., видаткова накладна № 1571 від 29.09.2016р., товарно-транспортна накладна №1571 від 29.09.2016р., видаткова накладна № 10/01-04 від 01.10.2016р., товарно-транспортна накладна №110/01-04 від 01.10.2016р., видаткова накладна № 10/03-14 від 03.10.2016р., товарно-транспортна накладна №10/03-14 від 03.10.2016р., видаткова накладна № 10/18-21 від 18.10.2016 р., товарно-транспортна накладна №10/18-21 від 18.10.2016р., видаткова накладна № 10/24-01 24.10.2016р., товарно-транспортна накладна №10/24-01 від 24.10.2016р., видаткова накладна № 10/24-02 від 24.10.2016р., товарно-транспортна накладна №10/24-02 від 24.10.2016р., видаткова накладна № 10/25-05 від 25.10.2016р., товарно-транспортна накладна №10/25-05 від 25.10.2016р., видаткова накладна № 10/26-04 від 26.10.2016р., товарно-транспортна накладна №10/26-04 від 26.10.2016р., видаткова накладна № 10/28-02 від 28.10.2016р., товарно-транспортна накладна №10/28-02 від 28.10.2016р., видаткова накладна № 12/27-02 від 27.12.2016р., товарно-транспортна накладна №12/27-02 від 27.12.2016р., видаткова накладна № 5/16-03 від 17.05.2017р., товарно-транспортна накладна № 05/17-03 від 17.05.2017р., видаткова накладна № 7/24-02 від 24.07.2017р., товарно-транспортна накладна № 07/24-02 від 24.07.2017р. (а.с.29-112 т.1).

Судом встановлено, що фізичне переміщення товару здійснювалось автомобільними перевізниками згідно наступних договорів: договір на перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом (перевезення наливних вантажів автомобільним транспортом) між ТОВ «АМАТОРГ» та ФОП Безрук Володимир Анатолійович від 22.10.2015р., договір на перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом №49 між ТОВ «АМАТОРГ» та ТОВ «КОНСТАНТА-М» від 22.10.2015р., договір № 02/11 на перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом (перевезення наливних вантажів автомобільним транспортом) між ТОВ «АМАТОРГ» та ФОП Косюга Ігор Валентинович від 02.11.2015р., договір №104/15ТР про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні між ТОВ «АМАТОРГ» та ТОВ «ПЕТРОЛЬ-РЗС» від 04.11.2015р., договір №27У на перевезення вантажів автомобільним транспортом між ТОВ «АМАТОРГ» та ТОВ «ВАЛ-ОЙЛ» від 20.11.2015р., договір № 10/07 на перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом (перевезення наливних вантажів автомобільним транспортом) між ТОВ «АМАТОРГ» та ФОП Корякін Віталій Володимирович від 10.07.2016р., договір на перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом (перевезення наливних вантажів автомобільним транспортом) між ТОВ «АМАТОРГ» та ФОП Лелюк Сергій Сергійович від 24.10.2016р., договір на перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом (перевезення наливних вантажів автомобільним транспортом) між ТОВ «АМАТОРГ» та ФОП Лавриненко Світлана Юріївна від 20.06.2017 р. (а.с.83-92 т.2).

Оплата за поставлений товар проводилась у безготівковій формі, що підтверджується банківськими документами, долученими до матеріалів справи: платіжне доручення №4 від 27.10.2015 на суму 45191,50 грн., платіжне доручення №13 від 28.10.2015 на суму 20000,00 грн., платіжне доручення№18 від 30.10.2015 на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №56 від 17.11.2015 на суму 17569,80 грн., платіжне доручення №57 від 18.11.2015 на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №60 від 19.11.2015р. на суму 20000,00 грн., платіжне доручення №68 від 20.11.2015р. на суму 15000,00 грн., платіжне доручення №71 від 20.11.2015р. на суму 15000,00 грн., платіжне доручення №110 від 10.12.2015р. на суму 98673,15 грн., платіжне доручення №130 від 18.12.2015 на суму 19461,65 грн., платіжне доручення №132 від 18.12.2015р. на суму 80000,00 грн., платіжне доручення №133 від 21.12.2015р. на суму 50000,00 грн., платіжне доручення №155 від 29.12.2015р. на суму 30742,00 грн., платіжне доручення №167 від 05.01.2016р. на суму 30000,00 грн., платіжне доручення №176 від 12.01.2016р. на суму 89321,00 грн., платіжне доручення №180 від 13.01.2016р. на суму 100300,00 грн., платіжне доручення №229 від 08.02.2016р. на суму 90504,00 грн., платіжне доручення №250 від 25.02.2016р. на суму 80100,00 грн., платіжне доручення №253 від 29.02.2016р. на суму 25135,50 грн., платіжне доручення №258 від 02.03.2016р. на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №261 від 04.03.2016р. на суму 20000,00 грн., платіжне доручення №357 від 17.05.2016р. на суму 33000,00 грн., платіжне доручення№359 від 18.05.2016р. на суму 109101,00 грн., платіжне доручення №399 від 16.06.2016р. на суму 49168,00 грн., платіжне доручення №409 від 21.06.2016р. на суму 40000,00 грн., платіжне доручення №410 від 22.06.2016р. на суму 40000,00 грн., платіжне доручення №415 від 29.06.2016р. на суму 20401,76 грн., платіжне доручення №420 від 30.06.2016р. на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №427 від 04.07.2016р. на суму 9999,99 грн., платіжне доручення №451 від 13.07.2016р. на суму 16478,00 грн., платіжне доручення №461 від 15.07.2016р. на суму 60000,00 грн., платіжне доручення №504 від 04.08.2016р. на суму 20000,00 грн., платіжне доручення №506 від 08.08.2016р. на суму 16685,00 грн., платіжне доручення №518 від 10.08.2016р.на суму 12000,00 грн., платіжне доручення №520 від 10.08.2016р. на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №516 від 12.08.2016р. на суму 31584,00 грн., платіжне доручення №524 від 15.08.2016р. на суму 20000,00 грн., платіжне доручення №545 від 26.08.2016р. на суму 20098,00 грн., платіжне доручення №547 від 29.08.2016р. на суму 20000,00 грн., платіжне доручення №573 від 08.09.2016р. на суму 41375,00 грн., платіжне доручення №579 від 12.09.2016р. на суму 56276,50 грн., платіжне доручення №582 від 13.09.2016р. на суму 27000,00 грн., платіжне доручення №583 від 14.09.2016р. на суму 21000,00 грн., платіжне доручення №588 від 16.09.2016р. на суму 22000,00 грн., платіжне доручення №593 від 20.09.2016р. на суму 4200,00 грн., платіжне доручення №593 від 21.09.2016р. на суму 32352,00 грн., платіжне доручення №600 від 23.09.2016р. на суму 50000,00 грн., платіжне доручення №604 від 26.09.2016р. на суму 43353,00 грн., платіжне доручення №607 від 27.09.2016р. на суму 45000,00 грн., платіжне доручення №610 від 28.09.2016р. на суму 55000,00 грн., платіжне доручення №617 від 30.09.2016р. на суму 113022,00 грн., платіжне доручення №628 від 04.10.2016р. на суму 26262,00 грн., платіжне доручення №629 від 05.10.2016р. на суму 39123,00 грн., платіжне доручення №632 від 05.10.2016р. на суму 75000,00 грн., платіжне доручення №635 від 06.10.2016р. на суму 35000,00 грн., платіжне доручення №637 від 07.10.2016р. на суму 40000,00 грн., платіжне доручення №665 від 20.10.2016р. на суму 21112,50 грн., платіжне доручення №669 від 21.10.2016р. на суму 20000,00 грн., платіжне доручення №671 від 24.10.2016р. на суму 39487,50 грн., платіжне доручення №676 від 25.10.2016р. на суму 38715,00 грн., платіжне доручення №677 від 27.10.2016р. на суму 39487,50 грн., платіжне доручення №685 від 28.10.2016р. на суму 39650,00 грн., платіжне доручення №698 від 01.11.2016р. на суму 49040,00 грн., платіжне доручення №704 від 02.11.2016р. на суму 40000,00 грн., платіжне доручення №799 від 28.12.2016р. на суму 74640,00 грн., платіжне доручення №800 від 28.12.2016р. на суму 10000,00 грн., платіжне доручення №969 від 19.05.2017р. на суму 23 000,00 грн., оплата від 23.05.2017р. платіжне доручення №971 на суму 21275,00 грн., платіжне доручення №1066 від 25.07.2017р. на суму 14649,00 грн., платіжне доручення №1067 від 25.07.2017р. на суму 15000,00 грн., платіжне доручення №1073 від 26.07.2017р. на суму 15000,00 грн. (а.с.113-183 т.1).

На підтвердження відповідності та якості товару позивачем долучені до матеріалів справи паспорти якості та сертифікати відповідності, копії яких наявні в матеріалах справи.

У підтвердження подальшої реалізації придбаних у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАФТА-ОПТ» паливно-мастильних матеріалів позивачем надано до матеріалів справи договори з контрагентами: договір поставки № 1 від 22.10.2015р. покупець ПСП «САД»; договір поставки № 2 від 23.10.2015р. покупець Сільськогосподарське АТ «ОХОЧЕ», договір поставки № 4 від 26.10.2015р. покупець Демченко Олександр Миколайович, договір поставки № 6 від 30.10.2015р. покупець ФГ «РУСЛАН»; договір поставки № 11 від 03.11.2015р. покупець ПП «ЛЕГІОН-ХАРКІВ»; договір поставки № 23 від 19.11.2015р. покупець ТОВ «РАНОК»; договір поставки №48 від 21.12.2015р. покупець ТОВ «БАЛПОЛ»; договір поставки № 63 від 17.05.2016р. покупець ТОВ «ВАЛ-ОІЛ»; договір поставки №92 від 04.08.2016р. покупець ФОП Кісіль Володимир Михайлович; договір поставки №119 від 29.09.2016р. покупець ПСП «НЕЛІЯ» (а.с.71-82 т.2).

На підтвердження виконання у мов вищевказаних договорів позивачем долучено до матеріалів справи копії наступних документів: видаткова накладна №1 від 22.10.2015р., товарно-транспортна накладна №1 від 22.10.2015р., додаткова угода №102015-22 від 22.10.2015р., довіреність №68 від 21.10.15р., видаткова накладна №24 від 12.11.15р., товарно-транспортна накладна №24 від 12.11.15р., акт надання транспортних послуг №22.10.1 від 22.10.2015р., додаткова угода №112015-12 від 12.11.2015 р., довіреність №445 від 11.11.2015р., видаткова накладна №62 від 09.12.2015р. товарно-транспортна накладна №62 від 09.12.2015р., акт здачі-приймання робіт №12-11/2015 від 12.11.2015р., талон замовника №288757 від 12.11.2015 р., додаткова угода №122015-09 від 09.12.2015р., видаткова накладна №76 від 17.12.2015р товарно-транспортна накладна №№76 від 17.12.2015р., додаткова угода №122015-17 від 17.12.2015р., видаткова накладна №75 від 17.12.2015р товарно-транспортна накладна №75 від 17.12.2015р., додаткова угода №122015-17 від 17.12.2015р., видаткова накладна №100 від 28.12.2015р товарно-транспортна накладна №100 від 28.12.2015р., додаткова угода №122015-28 від 28.12.2015р., довіреність №85 від 28.12.15р., акт здачі-приймання робіт №28-12/2015 від 28.12.2015р., талон замовника №288774 від 28.12.2015 р., видаткова накладна №13 від 11.01.2016р. товарно-транспортна накладна №13 від 11.01.2016р., додаткова угода №012016-11 від 11.01.2016р., видаткова накладна №14 від 11.01.2016р товарно-транспортна накладна №14 від 11.01.2016р., додаткова угода №012016-11 від 11.01.2016р., видаткова накладна №49 від 09.02.2016р. товарно-транспортна накладна №49 від 09.02.2016р., додаткова угода №022016-09 від 09.02.2016р., довіреність №42 від 09.02.2016р., акт надання транспортних послуг №9.02.1 від 09.02.2016р., видаткова накладна №54 від 29.02.2016р., товарно-транспортна накладна №54 від 29.02.2016р., додаткова угода №022016-29 від 29.02.2016р., довіреність №7 від 25.02.2016р., акт здачі-приймання робіт №29-02/2016 від 29.02.2016р., талон замовника 299950 від 29.02.2016 р., видаткова накладна №86 від 17.05.2016р товарно-транспортна накладна №86 від 17.05.2016р., додаткова угода №052016-17 від 17.05.2016р., видаткова накладна №89 від 17.05.2016р товарно-транспортна накладна №89 від 17.05.2016р., додаткова угода №052016-17 від 17.05.2016р., довіреність №19 від 17.05.2016р., видаткова накладна №101 від 15.06.2016р товарно-транспортна накладна №101 від 15.06.2016р., додаткова угода №062016-15 від 15.06.2016р., акт надання транспортних послуг №15.06.1 від 15.06.2016р., видаткова накладна №102 від 22.06.2016р., товарно-транспортна накладна №102 від 22.06.2016р., додаткова угода №062016-22 від 22.06.2016р., акт здачі-приймання робіт №22-06/2016 від 22.06.2016р., талон замовника б/н від 22.06.2016 р., видаткова накладна №108 від 06.07.2016р., товарно-транспортна накладна №108 від 06.07.2016р., додаткова угода №072016-05 від 05.07.2016р., довіреність №41 від 05.07.2016р., акт надання транспортних послуг №6.07.1 від 06.07.2016р., видаткова накладна №120 від 03.08.2016р товарно-транспортна накладна №120 від 03.08.2016р., додаткова угода №082016-03 від 03.08.2016р., довіреність №7 від 03.08.2016р., акт надання транспортних послуг №3.08.1 від 03.08.2016р., видаткова накладна №121 від 05.08.2016р., товарно-транспортна накладна №121 від 05.08.2016р., додаткова угода №082016-05 від 05.08.2016р., довіреність №57 від 05.08.2016р., акт здачі-приймання робіт №05-08/2016 від05.08.2016р., талон замовника 308783 від 05.08.2016 р., видаткова накладна №132 від 26.08.2016р., товарно-транспортна накладна №132 від 26.08.2016р., додаткова угода №082016-26 від 26.08.2016р., довіреність №10 від 26.08.2016р., акт здачі-приймання робіт №89 від 26.08.2016р., талон замовника №474208 від 26.08.2016р., видаткова накладна №139 від 09.09.2016р, товарно-транспортна накладна №139 від 09.09.2016р., додаткова угода №092016-09від 09.09.2016р., довіреність №329 від 09.09.2016р., акт здачі-приймання робіт №09-09/2016від 09.09.2016р., талон замовника №308800 від 09.09.2016 р., видаткова накладна №142 від 16.09.2016р., додаткова угода №1609-1 від 16.09.2016р., товарно-транспортна накладна №142 від 16.09.2016р., довіреність №8 від 16.09.2016р., акт надання транспортних послуг №16.09.1 від 16.09.2016р., видаткова накладна №143 від 21.09.2016р., товарно-транспортна накладна №143 від 21.09.2016р., додаткова угода №092016-21від 21.09.2016р.. довіреність №351 від 20.09.2016р., акт здачі-приймання робіт №21-09/2016 від 21.09.2016р., талон замовника 409712 від 21.09.2016., видаткова накладна №147 від 29.09.2016р., товарно-транспортна накладна №147 від 29.09.2016р., додаткова угода №092016-29 від 29.09.2016р., видаткова накладна №146 від 01.10.2016р, товарно-транспортна накладна №146 від 01.10.2016р., додаткова угода №102016-01 від 01.10.2016р., довіреність №357 від 28.09.2016р., акт здачі-приймання робіт №01-10/2016 від 01.10.2016р., талон замовника 409718 від 01.10.2016., видаткова накладна №151 від 03.10.2016р., товарно-транспортна накладна №151 від 03.10.2016р., додаткова угода №102016-03 від 03.10.2016р., видаткова накладна №158 від 18.10.2016р., товарно-транспортна накладна №158 від18.10.2016р., додаткова угода №102016-18від18.10.2016р., довіреність №78 від 17.10.2016р., акт надання транспортних послуг №18.10.2 від 18.10.2016р., видаткова накладна №163 від 24.10.2016р товарно-транспортна накладна №163 від24.10.2016р., додаткова угода №102016-24 від 24.10.2016р., видаткова накладна №160 від 24.10.2016р., товарно-транспортна накладна №160 від 24.10.2016р., додаткова угода №102016-24 від 24.10.2016р., довіреність №10 від 24.10.2016р., акт виконаних робіт з надання транспортних послуг №24/10-1 від 24.10.2016р., видаткова накладна №165 від 25.10.2016р., товарно-транспортна накладна №165 від 25.10.2016р., додаткова угода №102016-25 від 25.10.2016р., видаткова накладна №167 від 26.10.2016р., товарно-транспортна накладна №167 від 26.10.2016р., додаткова угода №102016-26 від 26.10.2016р., видаткова накладна №171 від 28.10.2016р., товарно-транспортна накладна №171 від28.10.2016р., додаткова угода №102016-28 від 28.10.2016р., видаткова накладна №198 від 27.12.2016р., товарно-транспортна накладна №198 від 27.12.2016р., додаткова угода №122016-27 від 27.12.2016р., видаткова накладна №37 від 17.05.2017р. товарно-транспортна накладна №37 від 17.05.2017р., додаткова угода №052017-17 від 17.05.2017р., довіреність №35 від 17.05.2017р., акт надання транспортних послуг №17.05.4 від 17.05.2017р., видаткова накладна №60 від 24.07.2017р., товарно-транспортна накладна №60 від 24.07.2017р., додаткова угода №072017-24 від 24.07.2017р., довіреність №9 від 24.07.2017р., акт здачі-приймання робіт №79 від 24.07.2017р., талон замовника 613645 від 24.07.2017 р. (а.с.184-229 т.1, а.с.1-26 т.2).

Також, судом встановлено, що між ТОВ «АМАТОРГ» (в якості продавця) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАФТА-ОПТ» (в якості покупця) було укладено договір купівлі-продажу №27 від 03.02.2016р., згідно умов якого позивачем було поставлено товар для ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАФТА-ОПТ» (нафтопродукти - бензин та дизельне паливо). (а.с.68 т.2).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані до матеріалів справи: видаткова накладна № 47 від 08.02.2016р, додаткова угода №022016-08 від 08.02.2016р. до договору № 27 від 03.02.2016 р., залізнична накладна від 04.02.2016р., видаткова накладна №112 від 12.07.2016р., додаткова угода №072016-12 від 12.07.2016 р. до договору № 27 від 03.02.2016 р, товарно-транспортна накладна №112 від 12.07.2016р., видаткова накладна №66 від 03.08.2017р, товарно-транспортна накладна №66 від 03.08.2017р., додаткова угода № 082017-03 від 03.08.2017р., довіреність №29 від 03.08.2017р., видаткова накладна № 69 від 09.08.2017р., товарно-транспортна накладна №69 від 09.08.2017р., додаткова угода від 09.08.2017р., довіреність №46 від 09.08.2017р., лист повідомлення про місце відвантаження товару №03/02-1 від 03.02.2016 р. (а.с.27-38 т.2).

Транспортування товару здійснювалось залізнодорожнім транспортом та автомобільними перевізниками, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами: залізничною накладною від 04.02.2016р. – перевізник ПАТ «Укрзалізниця», договір №104/15ТР про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні між ТОВ «АМАТОРГ» та ТОВ «ПЕТРОЛЬ-РЗС» від 04.11.2015р., Договір на перевезення нафтопродуктів автомобільним транспортом (перевезення наливних вантажів автомобільним транспортом) між ТОВ «АМАТОРГ» та ФОП Лавриненко Світлана Юріївна від 20.06.2017 р.

Оплата за поставлений товар проводилась у безготівковій формі, що підтверджено банківськими документами щодо надходжень коштів: оплата від 03.02.2016р. – платіжне доручення №140 на суму 190000,00 грн., оплата від 03.02.2016р. – платіжне доручення №141 на суму 70000,00 грн., оплата від 03.02.2016р. – платіжне доручення№1817 на суму 130000,00 грн., оплата від 03.02.2016р. – платіжне доручення №1818 на суму 10000,00 грн., оплата від 05.02.2016р. – платіжне доручення №1821 на суму 654739,66 грн., оплата від 13.07.2016р. – платіжне доручення №529 на суму 648725,00 грн., оплата від 03.08.2017р. – платіжне доручення №2033 на суму 409428,00 грн., оплата від 10.08.2017р. – платіжне доручення №2054 на суму 451044,00 грн. (а.с.39-46 т.2).

На підтвердження відповідності та якості проданого товару позивачем надані суду наступні документи: паспорт якості №19 від 04.02.2016 р., паспорт якості №18 від 12.07.2016, сертифікат відповідності № UA1.094.0029287-16, паспорт якості №75 від 02.08.2017, сертифікат відповідності № UA1.094.0036415-16, паспорт якості №77 від 09.08.2017, сертифікат відповідності № UA1.094.0036415-16.

Таким чином, господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматорг" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Відповідно до статті 134 Податкового кодексу України об’єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від’ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від’ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів –дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митногокордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг – дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг визначає стаття 188 Податкового кодексу України.

Так, пункт 188.1 зазначеної статті встановлює, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг); б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності)); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (в редакції згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016).

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). До внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 в наступній редакції - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду).

Відповідно до абз. г п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов'язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов'язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу Україн, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Отже, дані договори визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України. Суд також зазначає, що згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагентів позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов'язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов'язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару (послуг) визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.

Оглянуті судом первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

В акті перевірки контролюючим органом не заперечується проти правильності та повноти оформлення первинних документів, які складалися позивачем та його контрагентами.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за договорами, укладеними з контрагентами іншого результату, ніж поставки товару та отримання прибутку.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди ТОВ "Аматорг" є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового.

Суд критично відноситься до податкової інформації щодо контрагентів позивача, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено.

Також податковим органом під час перевірки не зазначено та до суду не надано доказів того, що операції вчинені між позивачем та контрагентами не є господарською діяльністю позивача.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту та податкового зобов'язання сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, які зареєстровані в ЄРПН та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано вироку суду відносно посадових осіб позивача або контрагентів позивача за спірними операціями, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями.

Відповідачем не було надано доказів наявності вироку суду відносно будь-кого - позивача та контрагентів за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України (фіктивне підприємництво), а договори, укладені позивачем з даним товариствами, до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

В той же час, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано доказів, які б ставили під сумнів виконання вказаних господарських операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача, як платника податків.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматорг" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматорг" (вул. Римарська, буд. 21-А, м. Харків, 61057, код 39369936) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 26.06.2018 року № 3, № 3, № 3.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аматорг" (вул. Римарська, буд. 21-А, м. Харків, 61057, код 39369936) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 39599198) суму сплаченого судового збору у розмірі 33179,82 грн. (тридцять три тисячі сто сімдесят дев'ять гривень 82 копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя Д.А. Волошин