Справа № 0840/4048/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Справа № 0840/4048/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., за участю секретаря судового засідання Новікової Д.А,, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі позивач) до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач 1, ГТУЮ у Запорізькій області), Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач 2, УДВС), в якому позивач просить суд скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 від 19.09.2018 ВП №56802184 про накладення штрафу на Головне управління у розмірі 5100,00 грн., а також стягнути з ГТУЮ у Запорізькій області судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою суду від 19.10.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 29.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС необґрунтовано та протиправно прийнято постанову про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/567/18. Вказує, що рішення суду у справі №808/567/18, протягом строку наданого державним виконавцем для добровільного виконання рішення визначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження №56802184 від 18.07.2018, позивачем було виконано в добровільному порядку та повідомлено про виконання рішення суду Відділ примусового виконання рішень. Разом з тим, незважаючи на фактичне виконання рішення суду державним виконавцем було прийнято оскаржувану постанову про накладання на ГУПФУ в Запорізькій області штрафу за невиконання судового рішення, при цьому, державним виконавцем не було враховано вимоги Бюджетного кодексу України та вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, в яких зазначено, що сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

Позивач вважає, що виплата донарахованої за рішенням суду у справі №808/567/18 пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду, а виплата вказаної доплати за рахунок коштів Пенсійного фонду буде вважатися порушенням бюджетного законодавства.

Також, позивач просив суд стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, оскільки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є його структурним підрозділом, а також у звязку з тим, що УДВС не має власних рахунків з яких можливо стягнути судовий збір.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, а справу просив розглядати в порядку письмового провадження.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа у справі № 808/567/18, виданого 17.07.2018 Запорізьким окружним адміністративним судом про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії шляхом її підвищення з урахуванням довідки №86/17551 відповідно до Закону України від 23.12.2015 №900 Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, ст. 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, починаючи з 01.01.2016.

Вказує, що згідно листа боржника орган ДВС було повідомлено про виконання судового рішення, а саме про проведення перерахунку та виплату грошових коштів за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 у розмірі 5083,62 грн., разом з тим державним виконавцем було встановлено, що грошові кошти за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 36284,43 грн. виплачено не було. Вважає, що рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області у повному обсязі не виконано, а тому постанова про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. винесена правомірно. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглядати в порядку письмового провадження.

Представник Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень представник ГТУЮ у Запорізькій області звернув увагу суду на те, що Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області не є належним співвідповідачем у справі, оскільки не є органом ДВС та жодних рішень по відношенню до позивача не приймав. Також, представник відповідача 2 вказав на те, що позивачем в супереч вимог КАС України не заявлено жодних позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, окрім стягнення судового збору.

Також, представник відповідача 2 зазначив про те, що після внесення змін у законодавстві прямо передбачено механізм виконання рішень про стягнення коштів у ситуації, що склалася у даній справі. Вказує, що у разі коли боржник, з якого стягнуто кошти судовим рішенням, не має рахунків, орган казначейства списує кошти з рахунку установи, яка здійснює централізований бухгалтерський облік, при цьому зазначена установа не виступає ані відповідачем у справі, ані боржником.

Представник Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області просив врахувати надані пояснення та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2018 у справі №808/567/18 зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії шляхом її підвищення з урахуванням довідки № 86/17551 відповідно до Закону України від 23.12.2015 №900 Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, ст.63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, починаючи з 01.01.2016.

17 липня 2018 року на виконання вищевказаного судового рішення видано виконавчий лист, який предявлено до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

18 липня 2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №56802184.

У пункті 2 постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику ГУПФУ в Запорізькій області надано строк для добровільного виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 26.07.2018 №11932/07 Головне управління ПФУ в Запорізькій області повідомило Відділ примусового виконання рішень про виконання судового рішення та зазначило, що за період з 01.01.2016 по 30.06.2018, на виконання рішення суду, донараховано 41368,05 грн. Виплата донарахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 30.04.2018 в сумі 5083,62 грн. здійснена 23.03.2018 та 26.06.2018, що свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.

Також, у вищевказаному листі ГУПФУ в Запорізькій області міститься посилання на пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

13 серпня 2018 року державним виконавцем направлено до ГУПФУ в Запорізькій області Вимогу державного виконавця від 13.08.2018 №14149-5-03.4 щодо необхідності виконання у повному обсязі рішення суду.

Листом від 21.08.2018 №15970/07 позивач повідомив державного виконавця про те, що виплата донарахованої суми пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде здійснюватись відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету.

19 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 прийнято постанову про накладення штрафу, якою на ГУПФУ в Запорізькій області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позивач, не погодившись з постановою про накладення штрафу, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове - виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 75 Закону №1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, згідно Закону України «Про виконавче провадження» накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване лише при умові, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404 можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд зазначає, що стаття 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на підставі якої орган ПФУ зобовязаний провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату недоплаченої пенсії) визначає порядок перерахунку раніше призначених пенсій.

У частинах 1, 4 вказаної статті встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у звязку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 від 21.02.2018, яка набрала чинності 24.02.2018.

Пунктом 3 означеної Постанови Кабінету Міністрів України №103 ухвалено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Тобто, постанова Кабінету Міністрів України №103 визначає порядок виплати перерахований пенсій, який, зокрема, передбачає здійснення таких виплат після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, не змінюючи при цьому регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції.

В силу статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до приписів статей 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, передбачено, що Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 2 Положення, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Таким чином, аналіз наведених правових норм в їх сукупності свідчить, що невиконання судового рішення територіальним органом ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не має фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Встановлені обставини справи свідчать, що вже перерахована сума пенсії не виплачена стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування, що є поважними причинами не виконання рішення суду, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_2, не є власністю органу Пенсійного фонду, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що в даному випадку підзаконним нормативно-правовим актом постановою Кабінету Міністрів України №103, яка є чинною на теперішній час, фактично врегульовано спірне питання порядку виплати перерахованої пенсії колишнім співробітникам міліції, а Пенсійний фонд, як орган виконавчої влади, не має права відступати від положень закріплених в постанові Кабінету Міністрів України.

В даному випадку, позивач не має обєктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №103, на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у 2018 році не виділялись.

Крім того, при ухваленні рішення суд, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений, зокрема, у постанові від 24.01.2018 у справі №К/9901/1598/18 (405/3663/13-а), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу на ГУПФУ в Запорізькій області.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд звертає увагу на ту обставину, що в даному випадку ГУПФУ в Запорізькій області не здійснює владно-управлінські функції, а звернулось до суду в якості юридичної особи боржника у виконавчому провадженні, а відтак не є субєктом владних повноважень у даних конкретних правовідносинах, а тому судовий збір, у звязку із задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача, в силу вимог ч.1 ст.139 КАС України.

Вимоги про стягнення судового збору безпосередньо за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.4 КАС України, відповідач субєкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Частиною 3 статті 287 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно ч.1 ст.6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно пункту 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, органами державної виконавчої служби є:

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

За таких обставин, суд зазначає, що Головне територіальне управління юстиції не є органом ДВС в розумінні статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

В свою чергу, частина 1 статті 139 КАС України передбачає стягнення судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

При цьому, КАС України не містить вимоги за яких субєкт владних повноважень відповідач, який бере участь у справі, повинен мати статус окремої юридичної особи та мати власні розрахункові рахунки.

В даному випадку, субєктом владних повноважень, яким прийнято оскаржуване рішення, виступає саме Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, до якого входить Відділ примусового виконання рішень, а тому судовий збір повинен бути стягнений саме за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Суд звертає увагу позивача на ту обставину, що вимога про стягнення судового збору не є позовною вимогою.

Питання про розподіл витрат вирішується судом за результатами розгляду справи, в силу положень пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України, не залежно від того чи клопотав про це позивач в позовній заяві чи ні.

За таких обставин, вимоги про стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернуті до неналежного відповідача та відповідно задоволенню не підлягають.

Стосовно тверджень позивача про те, що Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не має власних рахунків на які може бути звернуто стягнення судового збору, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (зі змінами та доповненнями) затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (далі Порядок №845).

Пунктом 2 Порядку №845 передбачено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до пункту 3 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 24 Порядку №845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

Згідно пункту 26 Порядку №845, судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 №1183/5, Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент) та є структурним підрозділом головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції). До складу Управління входить відділ примусового виконання рішень.

В свою чергу, суд зазначає, що наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 затверджено Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відповідно до підпунктів 5.4, 5.5 якого Головне територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності: здійснює бухгалтерський облік витрат на утримання Головного територіального управління юстиції; забезпечує використання бюджетних асигнувань за цільовим призначенням, складає та подає в установленому порядку фінансову звітність; здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби, Відділів, нотаріальних контор.

Тобто, судом встановлено, що в даному випадку Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області виступає централізованою бухгалтерією, якою здійснюється централізоване обслуговування відділів ДВС, зокрема і Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до складу якого входить Відділ примусового виконання рішень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідно приписів ч.1 ст.139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь ГУПФУ в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який в силу положень пунктів 24-27 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, підлягає безспірному списанню органом Казначейства з відповідних рахунків Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, оскільки Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не має відповідних окремих рахунків, а його фінансове забезпечення здійснюється централізованою бухгалтерією Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

При цьому, суд зазначає, що вищевказане списання здійснюється органом Казначейства у безспірному порядку, що не передбачає отримання згоди від органу який має відкритті рахунки, в даному випадку Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Крім того, суд зазначає, що відсутня також і необхідність окремо позначати зазначене питання у рішенні суду, оскільки зазначене питання врегульовано підзаконним нормативно-правовим актом, а саме постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, яка є обовязковою для застосування органом Казначейства.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який підлягає стягненню шляхом списання з відповідних рахунків Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ), Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 19.09.2018, виконавче провадження №56802184, про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В задоволенні позовних вимог про стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок) стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 31.10.2018.

Суддя М.С. Лазаренко