Справа № 522/11993/18
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

за участю сторін:

позивач ОСОБА_1,

представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому просить суд:

- Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком від 12.06.2018;

- Зобовязати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком від 12.06.2018 з урахуванням даних довідки Національного банку України від 21.05.2018 № 17-0008/27833 та постанов Правління Національного банку України від 10 липня 2015 року №456 та постанови Правління Національного банку України від 01 вересня 2015 року №572/ДСК «В» «Про затвердження розмірів посадових окладів (тарифних ставок) працівників Національного банку України».

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що підставами для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», до яких відноситься також і позивач, є підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління).

Позивач із зазначеним позовом звернувся 09.07.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2018 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії направлено за предметною підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2018 року справа призначена до розгляду судді Бутенко А.В.

Ухвалою суду від 27.08.2018 р., після усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

24.09.2018 року на електронну адресу суду та 26.09.2018 на адресу суду, від Відповідача, надійшов відзив на позов (а.с. 43-46), в якому Відповідач заперечує проти позову, вважає вимоги необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам законодавства.

Також, в обґрунтування зазначено, що оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові (а.с. 28-32).

Представник відповідача до судового засідання, яке було призначено на 24 жовтня 2018 року, не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 75).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлене наступне.

Позивач, ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця за віком 24.01.2007 року з посади начальника відділу готівкового обігу і касових операцій Управління НБУ в Одеській області, з присвоєнням 6 рангу держслужбовця. Загальний стаж складає 37 р. 1 м. 21 д., в тому числі у системі Держбанку - 33 роки 3 місяці.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 90% заробітної плати.

Згідно з постановами Правління Національного банку України від 10 липня 2015 року № 456, від 01 вересня 2015 року № 572/ДСК «В» «Про затвердження розмірів посадових окладів (тарифних ставок) працівників Національного банку України» підвищена заробітна плата працюючим державним службовцям - працівникам Національного банку України.

Умови проведення перерахунку пенсії регулюються статтею 37-1 Закону України «Про державну службу», яка передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Позивач звернулась до відповідача із заявою від 12.06.2018 р. про перерахунок пенсії державного службовця в зв'язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013.

Позивачем до заяви також було додано довідку Національного банку України від 21.05.2018 № 17-0008/27833.

Листом від 21.06.2018 року Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.

Позивач вважає протиправними дії Відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, а тому звернулась із даним позовом до суду.

Оцінюючи оскаржені дії суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про відмову в задоволені позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 5 розділу 3 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон №213), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України". "Про Кабінет Міністрів України". "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу". Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Зазначені законодавчі зміни не були визнані неконституційними Конституційним Судом України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-Х11, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІ1 у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIІІ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державах службу» № 3723-Х11 викладено у новій редакції, згідно в якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Суд зазначає, що посилання позивача у позові на постанову Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» є безпідставними, тому що 23.09.2016 року Постанова повністю втратила чинність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведения індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв'язку із вступом не державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України «Про державну службу» № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності зазначеним Законом, положення Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» № 889- VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ, однак перерахунок пенсії державним службовцям даним Законом не передбачений.

Верховний Суд України у постанові від 7 листопада 2017 року у справі № 21-953а висловив свою позицію стосовно перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та Закону України «Про державну службу» № 889- VIII. Суд вказав на відсутність правових підстав для перерахунку з 1 грудня 2015 року пенсії державною службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу » № 3723-ХІІ.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 по справі № 637/772/16-а дійшов висновку, що з 1 грудня 2015 року, тобто початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 № 1013, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а пункт 5 викладено в іншій редакції та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Суд зазначає, що наданий позивачем лист від 21.05.2018 р. № 17-0008/27833 від Національного банку України є виключно особистою кореспонденцією позивача та не створює правових підстав для Відповідача.

Крім того, постановою Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2, яка набрала законної сили 02.09.2016 року, виключено форму довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Посилання позивача на порушення статті 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин є безпідставними, адже ні Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ні стаття 90 Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподіл) суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у Центрального об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Одесі не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Даний висновок міститься у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Ксасаційного адміністративного суду від 20.02.2018 року у справі №637/772/16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд враховує, чи прийняті вони з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи зазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавств, а отже не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись статтями 2, 5-9, 77, 90, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративний позову ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправними дії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 29 жовтня 2018 року.

Суддя Бутенко А.В.

.