Справа № 0340/1783/18
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1783/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 987 351,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування, який виник в результаті несплати самостійно задекларованими платником сум грошових зобовязань згідно з податковими деклараціями про майновий стан і доходи від 08.02.2017 № в сумі 22 384,62 грн. та від 20.03.2018 № в сумі 61 970,94 грн., якою також платником самостійно визначено штраф у розмірі 1859,13 грн. Також податковий борг збільшився внаслідок несплати грошових зобовязань за актом про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №3675/13.04/НОМЕР_1 від 09.08.2016 згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 12.09.2016 в сумі 731 846,90 грн., в частині якої 585 477,52 грн. основного платежу та 146 369,38 грн. сума штрафних (фінансових) санкцій. За несплату у встановлений строк грошового зобовязання за вказаним податковим повідомленням-рішенням на підставі пп.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України нараховано пеню у розмірі 226 841,11 грн. Крім того, податковий борг збільшився внаслідок несплати грошових зобовязань за актом про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №11576/03-20-13-03/НОМЕР_1 від 18.10.2017 згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29.11.2017, яким визначено штраф у розмірі 3700,63 грн. За несвоєчасну сплату вказаних грошових зобовязань на підставі пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України нараховано пеню в сумі 9755,90 грн. У звязку з частковим погашенням боргу в сумі 71 007,68 грн., сума боргу до стягнення становить 987 351,55 грн., в тому числі 750 754,54 грн. недоїмки, 236 597, 01 грн. пені.

Керуючись наведеним, позивач просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 987 351,55 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 відкрито провадження у даній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 26.10.2018 відповідач проти позовної заяви заперечує повністю та зазначає, що на виконання ст.36 та ст.38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за результатами самостійно задекларованих сум грошових зобовязань згідно з податковими деклараціями про майновий стан і доходи за 2016 та 2017 роки ним сплачено в повному обсязі податок з доходів фізичних осіб згідно з податкових декларацій № від 08.02.2017 в сумі 22 384,62 грн. та № від 20.03.2018 в сумі 61 970,94 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Згідно податкової декларації № від 20.03.2018 позивачем самостійно була визначена сума штрафу, яка нарахована у звязку з виправленням помилки у сумі 1 859,13 грн., яка також була сплачена в повному обсязі. Крім того, позивач вважає, що повністю сплатив штраф за актом про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №11576/03-20-13-03/НОМЕР_1 від 18.10.2017 згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29.11.2017 в сумі 3 700,63 грн. Щодо несплати податкового боргу за актом про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №3675/13.04/НОМЕР_1 від 09.08.2016 згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 12.09.2016 в сумі 731 846, 90 грн., а саме основного платежу в сумі 585 477,52 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 146 369,38 грн., а також нарахованої за несплату у встановлений строк грошового зобовязання за вказаним податковим повідомленням-рішенням пені у розмірі 226 841,11 грн. позивач зазначив, що вказане податкове повідомлення-рішення оскаржується у Касаційному адміністративному суді. Крім того, відповідач вважає, що позивач грубо порушив вимоги ст.122 КАС України, щодо строків звернення субєкта владних повноважень до адміністративного суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач також просить суд викликати його та представника Головного управління ДФС у Волинській області в судове засідання.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.10.2018 в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з участю сторін відмовлено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.09.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.03.2018 № (а.с.5) та перебуває на обліку як платник податків у Луцькій обєднаній податковій інспекції Головного управління ДФС у Волинській області.

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Як передбачено підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 987 351,55 грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету (а.с.6), розрахунком сум податкового боргу (а.с.7) та зворотнім боком облікової картки платника податків (а.с.25 зворот).

Станом на 31.01.2014 у платника податків ФОП ОСОБА_1 була наявна заборгованість в сумі 22 078,40грн. (а.с.17). В подальшому податковий борг з податку на доходи фізичних осіб виник в результаті несплати самостійно задекларованих відповідачем сум грошового зобовязання, згідно поданих до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області податкових декларацій: від 08.02.2017 № (а.с.13-14), у якій відповідач самостійно визначив суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року у сумі 22 384,62 грн. (рядок 22.1 декларації); від 20.03.2018 № (а.с. 15-16), у якій відповідач визначив суму податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 61 970,94 грн. та суму штрафу, яка нарахована платником податку самостійно у звязку з виправленням помилки - 1 859,13 грн.

Також податковий борг збільшився внаслідок несплати грошових зобовязань згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 12.09.2016 № в сумі 731 846,90 грн. (а.с.9); від 29.11.2017 № в сумі 3 700, 63 грн. (а.с.11).

Крім того, за несплату у встановлений строк грошових зобовязань, за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями була нарахована пеня в сумі 226 841,11 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 12.09.2016 № та 9 755,90 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 29.11.2017 №.

Податкове повідомлення-рішення від 12.09.2016 № відповідач оскаржив в судовому порядку. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2017 у справі №803/1766/16 у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 до Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги відмовлено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017, яка набрала законної сили 09.03.2017, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18.01.2017 у адміністративній справі №803/1766/16 без змін.

Таким чином, грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 731 846,90 грн., з яких за основним платежем 585 477,52 грн., за штрафними санкціями 146 369,38 грн. вважається узгодженим з 09.03.2017.

Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 29.11.2017 № позивач не оскаржував ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому грошове зобов'язання за даним податковим повідомленням-рішенням на суму 3 700,63 грн. вважається узгодженим.

Загальна заборгованість відповідача становить 987 351,55 грн., в тому числі недоїмка в сумі 750 754,54 грн., пеня в розмірі 236 597,01 грн.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з пунктом 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобовязані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Тому суд не бере до уваги доводи відповідача щодо сплати суми податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб згідно з податковою декларацією № від 08.02.2017, що підтверджується платіжним дорученням №210 від 09.02.2017; з податку на доходи фізичних осіб згідно з податковою декларацією № від 20.03.2018, що підтверджується платіжним дорученням №367 від 19.02.2018; штрафу, який визначений платником податку самостійно згідно з податковою декларацією № від 20.03.2018, що підтверджується платіжним дорученням №378 від 20.03.2018; а також штрафу, який нарахований згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 29.11.2017, що підтверджується платіжним дорученням №337 від 20.12.2017, оскільки кошти перераховані відповідачем за даними платіжними дорученнями були зараховані контролюючим органом в погашення податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Позивач, відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України надіслав відповідачу податкову вимогу №8573-25 від 09.09.2014. З моменту надіслання вимоги, податковий борг не переривався, що підтверджується витягами з АІС «Податковий блок», тому дана податкова вимога є чинною. Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Неприйнятним є посилання відповідача на порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду встановленого статтею 122 КАС України з огляду на те, що строк звернення до суду встановлюється цим Кодексом або іншими законами. В межах спірних відносин іншим законом є Податковий кодекс України, за положеннями пункту 102.4 статті 102 цього кодексу грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом може бути стягнено протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь держави податкового боргу у розмірі 987 351,55 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Прилуцька, будинок 10 Б, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Державного бюджету України податковий борг в сумі 987 351,55 грн. (девятсот вісімдесят сім тисяч триста пятдесят одну гривню пятдесят пять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський