Справа № 357/7502/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/7502/18 Суддя першої інстанції: Ярмола О.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Кузьмишиної О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Заступника начальника Рівненської митниці Державної фіскальної служби - начальника УПМП та МВ Сімчука Віталія Петровича про визнання протиправними дій та скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконними дії Заступника начальника Рівненської митниці ДФС - начальника УПМП та МВ Сімчука В.П. щодо накладення адміністративного стягнення та скасувати постанову про порушення митних правил від 14 червня 2018 року № 0347/20400/18.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року вказаний адміністративний позов був задоволенийповідного проекту.

го, 85 для обслуговування паркомісця. у на розробку проекту.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Рівненська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що необхідність ремонту автомобіля була зумовлена аварією чи дією обставин непереборної сили.

Відзив на апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС від сторін не надходив.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС задовольнити, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що постановою Заступника начальника Рівненської митниці ДФС - начальника УПМП та МВ Сімчука В.П. від 14 червня 2018 року № 0347/20400/18 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн 00 коп.

Підставою для прийняття вказаної постанови стало те, що 02 червня 2018 року ОСОБА_2 в'їхав у зону митного контролю МП «Прикладники» Рівненської митниці ДФС. Під час проведення митного контролю у формі перевірки документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів через митний кордон України та за результатами дослідження інформації, що міститься в ЄАІС у розділі «Автотранспортні засоби» та АСМО «Інспектор» було встановлено, що 02 вересня 2016 року через пункт пропуску Чернігівської митниці ДФС позивач ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 у митному режимі «транзит» по смузі руху «зелений коридор».

Термін вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України відповідно до заявленого митного режиму сплинув 12 вересня 2016 року. Проте станом на 02 червня 2018 року автомобіль перебуває на митній території України, а його митне оформлення не закінчене.

У постанові від 14 червня 2018 року № 0347/20400/18 також зазначено, що ОСОБА_2 02 червня 2018 року надав пояснення, у яких вказав на неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України у встановлений строк у зв'язку з проведенням його ремонту. Також у вказаній постанові зазначено, що із заявою про продовження терміну вивезення автомобіля позивач не звертався та довідки про настання обставин непереборної сили не надав.

Не погоджуючись із постановою від 14 червня 2018 року № 0347/20400/18 та діями Заступника начальника Рівненської митниці ДФС - начальника УПМП та МВ Сімчука В.П. щодо її складання, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтував тим, що оскаржувана постанова була винесена після закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Також позивач посилався на те, що порушення строку вивезення автомобіля за межі митної території України було обумовлене обставинами непереборної сили, якими є перебування транспортного засобу на ремонті. На підтвердження вказаної обставини ОСОБА_2 надав суду наряд-замовлення від 05 вересня 2016 року, акт виконаних робіт від 10 липня 2018 року та довідку ФОП ОСОБА_5 від 10 липня 2018 року, відповідно до якої автомобіль марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 ремонтувався на території СТО за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 30 у період з 05 вересня 2016 року по 10 липня 2018 року.

Крім того, у позовній заяві зазначено, що ОСОБА_2 направив на адресу відповідача заяву про пошкодження транспортного засобу та неможливість вчасного виїзду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що перевищення строків доставки транспортного засобу було допущене не умисно та мали місце обставини, які вплинули на можливість дотримання такого строку. Правову оцінку іншим доводам, викладеним у позовній заяві, суд першої інстанції не надав.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Як раніше зазначалося, ОСОБА_2 здійснив ввезення автомобіля на митну територію України у митному режимі «транзит» 02 вересня 2016 року, однак станом на 02 червня 2018 року не здійснив його доставку до органу доходів і зборів.

Положеннями ч. 3 ст. 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Автомобіль для цілей митного оформлення віднесений до категорії «товар». Товарами, відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Митний кодекс України містить перелік випадків, у яких перевищення встановленого строку доставки товарів не тягне за собою адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені у Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 (далі - Порядок).

У випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, застосовується розділ VIII Порядку.

Згідно з п. 5 розділу VIII Порядку якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 2 розділу VIII Порядку аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Положеннями п. 5 розділу VIII Порядку також передбачено, що керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_2 не надав доказів того, що автомобіль марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_2, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 потребував ремонту у зв'язку з настанням обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб.

Саме по собі перебування автомобіля на території СТО та проведення ремонту не може бути підставою для незастосування до позивача заходів адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Колегія суддів також враховує правовий висновок Верховного Суду щодо застосування ст. 460 МК України за відсутності доказів здійснення ремонту у зв'язку з настанням аварії чи дії обставин непереборної сили, викладений у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 342/355/17. У вказаному судовому рішенні зазначено, що такі факти як вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили. Доказів того, що такий ремонт був здійснений у зв'язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили позивачем у судовому процесі надано не було.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі № 307/3500/16-а міститься висновок про те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 470 Митного кодексу України, окрім підтвердження обставин аварії/непереборної сили відповідними документами, є повідомлення митного органу про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

В адміністративному позові міститься посилання на те, що ОСОБА_2 направив на адресу відповідача заяву про пошкодження транспортного засобу та неможливість вчасного виїзду. Разом з тим позивач не надав копію такої заяви та доказів її направлення адресату. Також позивач не повідомив дату написання такої заяви та інших відомостей, за допомогою яких можливо перевірити факт її надходження до Рівненської митниці ДФС.

Крім того, під час розгляду справи про порушення митних правил відповідач встановив, що ОСОБА_2 із заявою про продовження терміну вивезення автомобіля не звертався та довідки про настання обставин непереборної сили не надавав.

Таким чином посилання позивача на ст. 460 МК України як на підставу для звільнення від адміністративної відповідальності є необґрунтованими.

Під час розгляду та вирішення даної справи колегія суддів також враховує, що згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 серпня 2018 року у справі № 607/12366/15-а, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків. Таким чином, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки, в даному випадку, особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Отже, в даному випадку має місце триваюче правопорушення, у зв'язку з чим адміністративне стягнення могло бути накладене на позивача не пізніше, ніж через шість місяців з дня його виявлення.

Адміністративне правопорушення було виявлене 02 червня 2018 року під час в'їзду ОСОБА_2 у зону митного контролю МП «Прикладники» Рівненської митниці ДФС та проведення митного контролю. Оскаржувана постанова про порушення митних правил винесена 14 червня 2018 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 467 МК України.

Вказані обставини у своїй сукупності вказують на те, що постанова від 14 червня 2018 року № 0347/20400/18 є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС задовольнити, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 77, 242, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Рівненської митниці Державної фіскальної служби - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2018 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

О.М. Кузьмишина