Справа № 464/5598/18
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5598/18
пр.№ 2-а/464/206/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Рудаков І.П.

за участю секретаря судових-засідань Захарчук О.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП (далі УПП), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 626509 від 26.09.2018, а саму справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову покликається на те, що інспектором УПП у Львівській області ДПП Сорокіною Ю.І. його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що начебто він 26.09.2018 о 12.15 год. на 645 км автодороги Київ – Чоп керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Viano», д.н.з. НОМЕР_3, перетнув лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), виїхав на смугу зустрічного руху та рухався по ній, а також не предявив полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.11.1 дод. та 2.1.( ґ) Правил дорожнього руху України та відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки, при її винесенні інспектор УПП не надав жодних належних доказів його вини у вчинені описаного правопорушення передбачених ст.251 КУпАП, не навів повної та обєктивної аргументації притягнення його до адміністративної відповідальності, при цьому не було враховано, що він здійснив маневр обгону вантажного автомобіля (TIR), при цьому, жодних вимог, що ставляться до водія, який керує транспортним засобом, ним порушено не було. Його пояснення та доводи щодо обставин події інспектором до уваги взяті не були, натомість остання винесла постанову про адміністративне правопорушення та про накладення адміністративного стягнення. Стверджує, що інспектор патрульної служби порушено вимоги ст.ст.247, 251, 256, 268, 272, 276, 280, 283 КУпАП, а тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у звязку з чим просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 22.10.2018 даний позов прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження.

Позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву за замістом якої позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом надсилання відповідної документації на офіційну електронну скриньку установи (E-mail), причин неявки не повідомив, жодних заяв та/або клопотань, а також, у визначений законом порядок, відзиву на позовну заяву від останнього не надходило, а тому у відповідності до ст.205 КАС України суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку сторін в судове засіданні та подане позивачем клопотання про розгляд справи у його відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних в справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч.4 ст.229 КАС України.

Зясувавши та встановивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2018 постановою серії НК № 626509 позивача ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно даної постанови, позивач визнаний винним у тому, що він 26.09.2018 о 12.15 год. на 645 км автодороги Київ – Чоп керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Viano», д.н.з. НОМЕР_3, перетнув лінію дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), виїхав на смугу зустрічного руху та рухався по ній, а також не предявив полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.11.1 дод. та 2.1.( ґ) Правил дорожнього руху України.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови № 14від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернув увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Незважаючи на зазначені обставини, відповідачем не було подано в порядку визначеному ч.1 ст.261 КАС України відзиву на позовну заяву, не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем вищеописаного адміністративного правопорушення.

В силу положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та обєктивно зясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується розподілу судових витрат, то в даному випадку позивач, в силу положень ч.4 ст.288 КУпАП, звільнений від сплати судового збору, а інші витрати передбачені ст.ст.132, 134 КАС України останнім не конкретизовані та фактично (документально) не підтвердженні, у звязку з чим стягненню не підлягають.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, п.1 ст.247, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НР № 626509 від 26.09.2018 про притягнення ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3., ІПН - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2) до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному КАС України протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судове рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Суддя: Рудаков І.П.