Справа № 743/1354/18
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/1354/18 Суддя першої інстанції: Жовток Є.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостий апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ніколаєць Олени Володимирівни на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ніколаєць Олени Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до Інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ніколаєць Олени Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив:

- визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ВР №292538 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено частково: постанову серії ВР № 292538 від 05.09.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП - скасовано, а провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Інспектором взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ніколаєць Олени Володимирівни не обґрунтовано підстави для зупинки транспортного засобу позивача, більше того, жодної із підстав для зупинки, визначених ст.. 35 Закону України «Про Національну поліцію» судом не встановлено, відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме - позивачу не роз'яснено строки та порядок оскарження винесеної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, проте зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 05 вересня 2018 року близько 10:38 год. в м. Чернігові на проспекті Миру 312, ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автобусом РУТА 25, д.н.з.НОМЕР_1, який використовується для надання послуг із перевезення пасажирів по маршруту «Чернігів - Ріпки», у якого не працювали, передбачені комплектацією транспортного засобу склообмивачі, чим було порушено вимоги п.п.31.4.4 б) ПДР, у зв'язку з чим було винесено постанову про серії ВР № 292538 від 05.09.2018 року та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за ч.2 ст. 121 КУпАП.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

До таких підстав віднесено: 1) порушення водієм Правил дорожнього руху; 2) очевидність ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) наявність інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідачем не доведено наявність хоча б однієї з підстав для зупинки транспортного засобу, визначених ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Пояснення відповідача в апеляційній скарзі, що з 20 квітня 2018 року і до особливого розпорядження на території України проводились комплексні перевірки під умовною назвою «Перевізник» не може братися судом до уваги, адже самим відповідачем зазначалось, що причиною зупинки стало те, що патрульним візуально здалося, що кількість пасажирів в автобусі більша, ніж місць для сидіння, проте даний факт не знайшов свого підтвердження.

Частинами 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції та не спростовано належними засобами доказування відповідачем, поліцейський, який зупинив автобус під керуванням ОСОБА_2, не виконав свій обов'язок, визначений ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме не поінформував водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, відповідачем не було роз'яснено строки та порядок оскарження винесеної постанови.

За наведених обставин дії відповідача неможливо розцінювати як такі, що вчинені в порядку, визначеному законом.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на той факт, що у суду першої інстанції відсутні правові підстави для закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що таке право, відповідно до положень ст.. 284 КУпАП України належить органу (посадовій особі), яка виносила таку постанову.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи та надано їм оцінку, проте з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ніколаєць Олени Володимирівни - задовольнити частково, рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року - скасувати в частині закриття провадження у справі та прийняти в цій частині нову - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 311, 317, 321, 322 колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Ніколаєць Олени Володимирівни - задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року - скасувати в частині закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та прийняти в цій частині нову - якою відмовити у задоволенні позову.

В решті рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

С.Б.Шелест