Справа № 0840/3901/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 жовтня 2018 року о/об 15 год. 42 хв.Справа № 0840/3901/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (69106, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/ вул. Теплична, 22-Б/1, )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

(діє на підставі довіреності № 18/210 від 29.12.2017 року)

від відповідача - ОСОБА_2

(діє на підставі довіреності № 1940/2810-10-18 від 19.02.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (далі позивач, або ПрАТ «Запоріжвогнетрив») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10 вересня 2018 року № в повному обсязі.

24 вересня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 жовтня 2018 року.

В судовому засіданні 17 жовтня 2018 року, за згодою всіх учасників судового процесу, суд протокольною ухвалою закрив підготовче судове засідання та перейшов до розгляду по суті.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 17 жовтня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на підставі акту перевірки Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 10 вересня 2018 року №, яким у зв'язку з порушенням абзацу «б» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України на підставі підпункту 54.3 статті 54, підпункту 126.1 статті 126 ПК України застосовано до позивача штраф у сумі 3 270,05 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. ПрАТ «Запоріжвогнетрив» вважає, що податкове повідомлення-рішення від 10 вересня 2018 року № прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби з порушенням чинного законодавства України і підлягає скасуванню в повному обсязі.

В судовому засіданні представник Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві (вх.№32342 від 11 жовтня 2018 року), відповідно до якого зазначає, що днем граничного строку, передбаченого ПК України для сплати грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за II квартал 2018 року є 29 липня 2018 року. Сума узгодженого податкового зобов'язання у розмірі 32 700,45 грн. не була сплачена ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» у строк визначений абзацом б) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, у зв'язку із чим станом на 29 липня 2018 року в Інтегрованій картці платника податків за кодом платежу 18010400 виник податковий борг у сумі 32 700,45 грн. Вказує, що фактично, сума узгодженого грошового зобов'язання 32 700,45 грн. надійшла на відповідний рахунок Казначейства України 30 липня 2018 року, згідно платіжного доручення №5186 від 30 липня 2018 року в сумі 32 700,45 грн. Таким чином, затримка сплати суми узгодженого зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за II квартал 2018 року склала 1 календарний день, що є порушенням вимог абзацом б) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України.

В судовому засіданні представник відповідача просив суду відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

16 лютого 2018 року Приватним акціонерним товариством «Запоріжвогнетрив» подано до контролюючого органу звітну податкову декларацію № НОМЕР_1 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2018 рік.

26 квітня 2018 року ПрАТ «Запоріжвогнетрив» подано до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію № НОМЕР_2 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, якою визначено податкове зобов'язання на 2018 рік у сумі 130 801,78 грн., у тому числі за І квартал - 32 700,45 грн., за ІІ квартал - 32 700,45 грн., за ІІІ квартал - 32 700,45 грн., за 4 квартал - 32 700,43 грн.

Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств чорної та кольорової металургії Запорізького, управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі підпункту 191.1.2 пункту 191. 1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України проведено камеральну перевірку ПрАТ «Запоріжвогнетрив» з питання своєчасності внесення до бюджету задекларованої суми грошового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за II квартал 2018 року.

За результатами перевірки, податковим органом складено Акт перевірки №442/28-10-47-06/00191885 від 16 серпня 2018 року.

В акті перевірки податковим органом зроблено висновок про те, що ПрАТ «Запоріжвогнетрив» допущено порушення:

- абзацу б) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України в частині несвоєчасної сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за II квартал 2018 року, а саме: несвоєчасна сплата суми узгодженого зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за II квартал 2018 року становить 32 700,45 грн. із затримкою сплати 1 календарний день.

Не погодившись із висновками, викладеними в акті №442/28-10-47-06/00191885 від 16 серпня 2018 року позивачем направило на адресу Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заперечення (№ 19/2677 від 29 серпня 2018 року), в задоволенні яких останнім відмовлено (лист від 07 вересня 2018 року № 37603/10/28-10-47-06).

На підставі акту перевірки №442/28-10-47-06/00191885 від 16 серпня 2018 року податковим органом стосовно Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» винесено податкове повідомлення рішення, яким до підприємства застосовано суму штрафних санкцій у сумі 3270,05 грн. за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПКУ визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально (підпункт 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 ПКУ).

Як встановлено абзацом «б» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПКУ, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується, зокрема юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Вказана норма не містить застережень щодо порядку сплати податку у випадку, якщо останній день строку його сплати припадає на вихідний або святковий день.

Натомість, таке правило передбачено для податкових декларацій, зокрема згідно пунктом 49.2 статті 49 ПК України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

В судовому засіданні представниками сторін не заперечувалось факту, що граничний термін сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ІІ квартал 2018 року є 29 липня 2018 року. Однак така дата є вихідним днем.

Таким чином, ПрАТ «Запоріжвогнетрив» здійснено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за II квартал 2018 року у перший робочий день після вихідного, а саме 30 липня 2018 року.

Суд не вбачає порушення ПрАТ «Запоріжвогнетрив» терміну сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ІІ квартал 2018 року, оскільки у статті 5 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS №76) від 16 травня 1972 року, підписаною державами - членами Ради Європи, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem (для цілей цієї Конвенції термін dies ad quem означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

У відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року №1906-IV чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

За змістом пункту 3.2 статті 3 ПК України якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому, пунктом 56.21 статті 56 ПК України встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таке застосування норм податкового законодавства відповідає й основним засадам податкового права, проголошеним у статті 4 ПК України.

Враховуючи наведені вимоги законодавства, за встановлених судом обставин, здійснення позивачем сплати податку у перший робочий день після вихідного не є порушенням строків сплати (перерахування) податку.

Доводи ж відзиву та пояснень представника податкового органу, наведеного не спростовують, позаяк ґрунтуються на найменш сприятливому для платника податків тлумаченню податкового законодавства.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законним та обґрунтованим, прийнятим чи вчиненим в межах наданих повноважень, містити конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Натомість, спірне рішення суб'єкта владних повноважень прийнято без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, за відсутності належної розсудливості та пропорційності з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, що свідчить про його необґрунтованість.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачами не доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 10 вересня 2018 року №, у звязку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (69106, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/ вул. Теплична, 22-Б/1, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 10 вересня 2018 року №.

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» (69106, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе/ вул. Теплична, 22-Б/1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі 25 жовтня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов