Справа № 369/11609/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №369/11609/16-а

адміністративне провадження №К/9901/1567/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2017 року (головуючий суддя Усатов Д.Д.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року (головуючий суддя Шелест С.Б., судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.) у справі №369/11609/16-а за позовом ОСОБА_1 до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та дій, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

визнати протиправним та скасувати рішення VII сесії VII скликання Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №59/70 від 24.10.16р. «Про розгляд звернення гр. ОСОБА_1.».;

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у порушенні строків розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.08.16р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення та безоплатної приватизації земельної ділянки, площею 0,08 га., розташованої у межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також визнати протиправними дії відповідача, які полягають у незаконній відмові у задоволенні заяви від 08.08.16р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення та безоплатної приватизації земельної ділянки, площею 0,08 га., розташованої у межах Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2017 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №59/70 від 24.10.16р. «Про розгляд звернення ОСОБА_1.». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції вмотивована тим, що вказане рішення не відповідає вимогам частини сьомої ст.118 Земельного кодексу України, якою визначені вичерпні підстави для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року постанову суду першої інстанції змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову. У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області відмовлено з підстав наведених у даній постанові. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що суд першої інстанції не навів мотивів відмови в частині позовних вимог. Апеляційний суд зазначив, що Позивачем реалізовано право на оскарження такого рішення, судом таке рішення скасоване як протиправне, а тому немає правових підстав окремо визнавати протиправними дії відповідача з прийняття цього рішення. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача, апеляційний суд вказав, що розгляд клопотання Позивача відбувся на найближчому пленарному засіданні, за результатами якого відповідачем було прийнято рішення. Тобто , відповідачем фактично вчинялись дії по розгляду порушеного у клопотанні питання, про що своєчасно було проінформовано Позивача, і самого лише факту порушення відповідачем строку розгляду зазначеного питання на декілька днів недостатньо для визнання бездіяльності Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області - протиправною.

При цьому, апеляційним судом не переглядалося рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з огляду на те, що сторонами в цій частині рішення суду не оскаржено.

Не погодившись з рішенням судів попередніх інстанції, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанови судів першої і апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій та бездіяльності сільської ради під час розгляду її заяви від 8 серпня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити позов.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач самостійно на власний розсуд обирає способи захисту порушеного права в межах, встановлених чинним законодавством. Кодексом адміністративного судочинства передбачено повноваження суду як визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, так і його дії чи бездіяльність, якщо вони були вчинені. Відповідачем допущена бездіяльність, яка полягає у порушенні строків розгляду заяви. Протиправність дій полягає в тому, що відповідач прийняв рішення про відмову в наданні дозволу з підстав, не передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, а посилання на наявність рішення сільської ради від 20 лютого 2015 року №19/18 є безпідставним, оскільки вказане рішення скасовано постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 грудня 2015 року у справі №369/8903/15-а.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої ст.341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З огляду на доводи касаційної скарги, яка не містить заперечень щодо судових рішень в частині задоволених позовних вимог, враховуючи, що відповідачем постанови судів не оскаржені, підстави для перегляду судових рішень в частині задоволених позовних вимог відсутні.

Перевіряючи правильність застосування судами норм матеріального права в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача, суд виходить з наступного.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що йому надано право самостійно обирати способи захисту свого порушено права, проте, наявність у позивача такого права не означає обов'язковість (презумпцію) прийняття судом рішення з визначенням саме обраного позивачем способу захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України в тій же редакції).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України в тій же редакції).

Відповідно до ст. 162 КАС України (чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій) при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності є передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності.

Позивач у касаційній скарзі не зазначає, яким чином визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача призведуть до поновлення його прав, порушених саме рішенням суб'єкта владних повноважень. Вимог щодо зобов'язання вчинити певні дії, як наслідку визнання протиправними дій чи бездіяльності, позовна заява не містила.

Колегія суддів вважає, що в даній справі вимоги про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача направлені саме на захист порушеного права - скасування рішення суб'єкта владних повноважень, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що підстави окремо визнавати протиправними дії та бездіяльність відповідача з прийняття цього рішення відсутні, оскільки судом першої інстанції таке рішення скасоване як протиправне, що є ефективним засобом (способом), який забезпечує відновлення порушеного права позивача.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем вчинялися дії по розгляду порушеного у клопотанні питання. Так, клопотання ОСОБА_1 від 8 серпня 2016 року було отримане Малютянською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 16 вересня 2016 року.

Листом від 13 жовтня 2016 року відповідачем було повідомлено ОСОБА_1 про те, що порушене у клопотанні питання винесено на розгляд постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, благоустрою, екології та охорони навколишнього середовища .

Згідно витягу з Регламенту Малютянської сільської ради 7 скликання, сесії скликаються у мірі необхідності, але не рідше одного разу у квартал.

Протягом 2016 року радою було проведено 6 пленарних засідань, а саме: 22.02.16р., 03.04.16р., 02.06.16р., 22.07.16., 24.10.16р. та 26.12.16р.

Отже, розгляд клопотання позивача відбувся на найближчому пленарному засіданні (24 жовтня 2016 року), за результатами якого було прийнято рішення. Самого лише факту порушення відповідачем строку розгляду зазначеного питання на декілька днів недостатньо для визнання бездіяльності Малютянської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області протиправною

Скаржником такі висновки суду не спростовані.

За позицією позивача, відповідач має скликати сесії кожного разу при надходженні заяви від громадянина. Проте, такий обов'язок не закріплено жодним нормативно-правовим актом, у зв'язку з чим, доводи позивача є безпідставними.

Доводи скаржника про протиправність дій відповідача в частині посилання на наявність рішення сільської ради від 20 лютого 2015 року №19/18, яке скасовано постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 грудня 2015 року у справі №369/8903/15-а, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі доводи не підтверджені, а з огляду на позицію відповідача, він посилався на наявність рішення сільської ради від 24 грудня 2015 року №21/2.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні частини позовних вимог, які є предметом касаційного перегляду в межах доводів касаційної скарги, судами першої та апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим касаційна скарга, в межах її доводів, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2017 року у незміненій частині та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі №369/11609/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду