Справа № 821/450/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа №821/450/18

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Коваля М.П.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на протиправність відмови Державної фіскальної служби України (надалі - ДФС) у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 № 14, просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ДФС від 03 січня 2018 № 530343/ про відмову у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_1; - зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.12.2017 року № 14, подану ФОП ОСОБА_1

За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 07 травня 2018 ухвалено рішення про задоволення адміністративного позову.

Суд першої інстанції визнав: протиправним та скасував рішення ДФС від 03 січня 2018 року № 530343/ про відмову у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року № 14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ФОП ОСОБА_1; зобов'язав відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15 грудня 2017 року № 14, подану позивачем; стягнено з ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3 524 гривні.

Приймаючи означене судове рішення, суд попередньої інстанції виходив з того, що рішення комісії ДФС від 03 січня 2018 № 530343/ про відмову у реєстрації податкової накладної від 15 грудня 2017 року № 14 містить висновок, який за змістом є лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірному рішенні, і в чому ці порушення полягають, а також яких саме первинних та платіжних документів не вистачає, наявність яких була обов'язковою з огляду на специфіку господарської операцій, яка відображалась у податковій накладній № 14.

В апеляційній скарзі ДФС, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав на те, що ФОП ОСОБА_1 надала комісії ДФС не повний пакет документів, який обумовлений умовами договору постачання від 01 жовтня 2015 №01/10/15 укладений з ПАТ «Мелітопольський м'ясокомбінат». Також, позивач не надав таблицю даних, яка передбачена п. 4 Наказу МФУ від 13 червня 2017 №567. Крім того, позивач не надав комісії заявки на постачання товару, специфікацію, яка є невід'ємною частиною договору та не підтвердив документально перевезення товару на адресу ПАТ «Мелітопольський м'ясокомбінат». Отже, ФОП ОСОБА_1 надано документи, що не є достатніми для прийняття рішення комісією ДФС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з'ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено і це не заперечується сторонами, 19 грудня 2017 ФОП ОСОБА_1 направила засобами електронного зв'язку до ДФС України на реєстрацію податкову накладну № 14 від 15 грудня 2017.

З квитанції від 22 грудня 2017 ДФС України вбачається, що зазначену податкову накладну прийнято, але відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України її реєстрацію зупинено, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно УКТ ЗЕД: 7010. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13 червня 2017 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Через особистий кабінет електронного сервісу "електронний кабінет платника" 27 грудня 2017 ФОП ОСОБА_1 подано до Херсонської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Херсонській області повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з поясненнями та повним пакетом документів на підтвердження наданих пояснень: договір № 19 від 01 березня 2013, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Скло Гарант Груп"; видаткову накладну № 868 від 28 вересня 2017; виписку по розрахунковому рахунку ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за 01 грудня 2017; податкову накладну №75 від 28 вересня 2017; квитанцію від 09 жовтня 2017 про реєстрацію податкової накладної № 75 від 28 вересня 2017, договір постачання № 01/10/15 від 01 жовтня 2015; рахунок - фактуру № СФ-0000292 від 14 грудня 2017 на оплату, видаткова накладна № РН-0000305 від 15 грудня 2017; договір поставки № 02/04 від 01 квітня 2015;, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Торговий дім "Море продуктів", видаткова накладна № БЛ-0000233 від 25 жовтня 2017, податкова накладна № 23 від 25 жовтня 2017.

03 січня 2018 позивачем від комісії ДФС України отримано рішення № 530343/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 15 грудня 2017 з тих підстав, що " надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування ".

Відповідно до пункту 74.2. статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29 грудня 2010 зазначено, що податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України встановлено: «У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Суд апеляційної інстанції погоджується з оцінкою обставин викладеною у рішенні суду першої інстанції де вказано, що зі змісту квитанції від 19 грудня 2017 про реєстрацію податкової накладної від 15 грудня 2017 №14 вбачається, що ДФС України сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13 червня 2017 №567. Податковим органом виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах, згідно УКТ ЗЕД: 7010. Зважаючи на це запропоновано ФОП ОСОБА_1 надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрації ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту "в" п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13 липня2017 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 201.16 ст.201 ПК України визначаються випадки зупинення реєстрації податкових накладних, тоді як предметом спору є саме відмова у реєстрації податкових накладних з підстав, наведених у рішенні № 530343/.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29 березня 2017 № 190 установлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового Кодексу України; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Зміст вказаних правових норм свідчить, що відмова у реєстрації податкових накладних з підстав, наведених у Постанові № 190, можлива лише у визначених конкретних випадках.

Рішення комісії Державної фіскальної служби України № 530343/ від 03 січня 2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 15 грудня 2017 хоч і вказує на ці підстави, але носить формальний характер, а саме не конкретизує які копії документів складені платником податків з порушенням норм законодавства, які саме норми законодавства порушено і в чому ці порушення полягають. Застосувавши в рішенні одночасно два словосполучення «та/або», суд апеляційної інстанції визнає, що Комісія навіть не визначилась з тим чи «…надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства…» необхідно сприймати у сукупності з таким порушенням як «...не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.", чи кожну ознаку окремо.

Отже, з цього суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що навівши дослівно в рішення № 530343/ від 03 січня 2018 визначені в Постанові Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» від 29 березня 2017 № 190 підстави для його прийняття, ДФС України не наповнила його конкретним змістом та не обґрунтувала своє рішення.

Усуваючи неповноту оцінки доказів, суд першої інстанції дослідив реальність операції, по якій ФОП ОСОБА_1 виписана податкова накладна № 14 від 15 грудня 2017. Судом попередньої інстанції досліджено: таблицю даних платника податку ФОП ОСОБА_1 №5 від 26 грудня 2017 з квитанцією №1 про отримання від 26 грудня 2017; таблицю даних платника податку ФОП ОСОБА_1 № 6 від 26 грудня 2017 з квитанцією №1 про отримання від 26 грудня 2017; податкову накладна № 10 від 08 грудня 2017 з квитанцією №1 від 12 грудня 2017 про прийняття документу; податкову накладну №8 від 01 грудня 2017 з квитанцією №1 від 12 грудня 2017 про прийняття документу; податкову накладна № 20 від 22 грудня 2017 з квитанцією № 1 від 03 січня 2018 про прийняття документу; договір оренди від 01 січня 2017 між ПП "ПКФ "Итекпром" та ФОП ОСОБА_1; товарно-транспортну накладну № 00000868 від 28 вересня 2017; товарно-транспортну накладну № від 15 грудня 2017.

Наведені вище документи дають підставу стверджувати, що між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат" (покупець) 01 жовтня 2015 був укладений договір поставки № 01/10/15 на товар, загальна кількість, його асортимент, та ціна зазначаються у специфікації та накладних. Пунктом 4.3 договору передбачено, що постачальник при відвантаженні товару покупцю повинен передати наступні документи: товарну накладну, товарно-транспортну накладну, податкову накладну (в електронному вигляді, зареєстровану в установленому порядку), у разі повернення товару - коригувальну накладну, підтверджене замовлення, санітарно-гігієнічний висновок, посвідчення якості товару.

На виконання вказаних умов договору, 15 грудня 2017 р. позивачем була здійснена на адресу ПАТ "Мелітопольський м'ясокомбінат" поставка скляних банок СКО, кришок СКО та дерев'яних піддонів на загальну суму 15 792 грн., у т.ч. ПДВ 2 632 грн., що підтверджується видатковою накладною від 15 грудня 2017 за № РН-0000305, рахунок - фактурою № СФ-0000292 від 14 грудня 2017 на оплату товару. Відвантаження товару підтверджується товарно-транспортною накладною № від 15 грудня 2017.

Відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено податкову накладну № 14 від 15 грудня 2017 на загальну суму 15 792 грн., у т.ч. ПДВ 2632 грн.

Походження вказаного товару позивач підтверджує наявністю договору поставки з ТОВ " Скло Гарант Груп" від 01 березня 2013 № 19, видатковою накладною №868 від 28 вересня 2017, товарно - транспортною накладною № С-00000868 від 28 вересня 2017, відповідно до якої ТОВ "Скло Гарант Груп" відвантажив ФОП ОСОБА_1 товар у кількості, за ціною та у місце, зазначене у товарно - транспортній накладній.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи ДФС України викладені в апеляційній скарзі про те, що ФОП ОСОБА_1 надала комісії ДФС не повний пакет документів, який обумовлений умовами договору постачання від 01 жовтня 2015 №01/10/15 укладений з ПАТ «Мелітопольський м'ясокомбінат». Також, позивач не надав таблицю даних, яка передбачена п. 4 Наказу МФУ від 13 червня 2017 №567. Крім того, позивач не надав комісії заявки на постачання товару, специфікацію, яка є невід'ємною частиною договору та не підтвердив документально перевезення товару на адресу ПАТ «Мелітопольський м'ясокомбінат». Отже, ФОП ОСОБА_1 надано документи, що не є достатніми для прийняття рішення комісією ДФС України, оскільки наведені підстави не були зазначені в оскаржуваному позивачем рішенні.

Зважаючи на все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Херсонським окружним адміністративним судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Рішення суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні відповідачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись: ст. ст. 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: