Справа № 463/5287/17
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/752/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Кухтея Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року прийняте суддею Гирич С.В. в місті Львові о 17 годині 19 хвилин у справі №463/5287/17 за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Апеляційного суду Львівської області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить :

- визнати дії суб'єктів владних повноважень щодо не включення до довідки і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України даних про отримання у лютому 2016 року допомоги на оздоровлення та про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням даних про отриману допомогу на оздоровлення - неправомірними,

- зобов'язати Апеляційний суд Львівської області видати довідку про суддівську винагороду для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 22.09.2016 року, а також аналогічну довідку для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.12.2016 року для подання в Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова з метою перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням отриманої у лютому 2016 року допомоги на оздоровлення,

- зобов'язати Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням отриманої у лютому 2016 року допомоги на оздоровлення з моменту звернення до органів Пенсійного фонду України з 22.09.2016 року.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд виходив з того, що спеціальним ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення. Відтак, покликання позивача на ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним.

Не погодившись із даним судовим рішенням, стороною позивача подано апеляційну скаргу, в якій вказується на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що суд першої інстанції покликається на Закон, який втратив чинність. З аналізу законодавства, виплата допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу передбачена спеціальним Законом, положеннями якого регулюються забезпечення суддів, має систематичний характер та є складовою при визначенні розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, яка виплачується позивачу і з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, повинна враховуватися при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Слід враховувати рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8-рп/2005.

Крім того слід врахувати неодноразову практику Львівського апеляційного адміністративного суду та місцевих судів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області подано відзив на апеляційну скаргу, де покликання маються на те, що на час виходу у відставку судді, довідка яку видав суд не передбачає зазначення суми матеріальної допомоги на оздоровлення. Матеріальна допомога не є складовою суддівської винагороди. У вирішенні спірних правовідносин слід враховувати позицію Верховного Суду від 27.02.2018 року.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю апеляційний суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що постановою Верховної Ради України №1515-УІІІ від 08 вересня 2016 року «Про звільнення суддів», позивач ОСОБА_1 був звільнений з посади судді Апеляційного суду Львівської області у відставку відповідно до п. 9 частини 5 статті 126 Конституції України. Наказом голови Апеляційного суду Львівської області від 22 вересня 2016 року позивача виключено зі списку суддів апеляційного суду.

Також встановлено, що з 23.09.2016 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та йому виплачується довічне грошове утримання судді у відставці на умовах Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453 в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу розраховано із довідки Апеляційного суду Львівської області від 22.09.2016 року №393/07.20 (а.с.11).

01.01.2017 позивачу було проведене перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно поданої заяви від 02.12.2016 року та довідки Апеляційного суду Львівської області від 01.12.2016 року №445/07.20 (а.с.12), згідно якої заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддями у відставці, становить 28 160 грн. та складається з: окладу - 17 600 грн., надбавки за вислугу років - 10 560 грн.

Як вбачається із заяви від 04.07.2017 року (а.с.10) позивач ОСОБА_1 звертався із заявою про видачу довідки за формою згідно з Додатком №2 Порядку надання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддями у відставці органами пенсійного фонду, проте листом від 10.07.2017 року №07.24/95/2017 (а.с.8) його повідомлено, що така форма не передбачає зазначення суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Також, як вбачається із заяви від 22.09.2017 позивач ОСОБА_1 звертався із заявою до Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова (а.с.14) про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Листом від 12.10.2017 року №4533/05-21 його повідомлено, що Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова не має підстав для здійснення перерахунку, оскільки відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», форма довідки про суддівську винагороду не передбачає зазначення суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Посилання на статтю 2 Закону України «Про оплату праці», пункт 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення повинна включатися до складу суддівської винагороди є безпідставним, оскільки спеціальним законом, яким в даному випадку є Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначено, що суддівська винагорода не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, ніж цей Закон.

Також є безпідставним застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених в постановах від 20 лютого 2012 року, № 21-430а11, 6 листопада 2013 року 21-350а13 про те, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, є складовою заробітної плати, з неї нараховується та сплачується страховий внесок або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому її розмір враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії та щомісячного грошового утримання, оскільки предметом позову у зазначених справах є перерахунок пенсії державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, а в даному випадку предметом позову є перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, при цьому спеціальним законом визначено склад суддівської винагороди, який застосовується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Посилання позивача на положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати є безпідставним, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

Колегія суддів вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, що вказує на правомірність дій відповідача та необґрунтованості позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 20 березня 2018 року у справі № 736/964/17 (провадження К/9901/2271/18), у справі № 749/951/17 (провадження № К/9901/2596/17), у справі № 750/8196/17 (провадження К/9901/33601/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 24 травня 2018 року у справі №463/5287/17 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення виготовлено 29.10.2018 року.