Справа № 808/2514/17
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

24 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 808/2514/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючий суддя Мельник В.В. (доповідач),

судді: Чепурнов Д.В., Сафронова С.В.,

за участю секретаря судового засідання

Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (головуючий суддя - Батрак І.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2

до 1) Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

2) Державної казначейської служби України

про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Відповідач-1), Державної казначейської служби України (далі - Відповідач-2), в якому просив:

- визнати неправомірними дії Відповідача-1 з перерахування до державного бюджету коштів за протиправною постановою про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.12.2015 року за виконавчим провадженням №48830864;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 суму коштів в розмірі 599 654,96 грн. (т. 1, а.с. 5-8).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму коштів виконавчого збору 599654,96 грн. (п'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят чотири гривні дев'яносто шість копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовлено (т. 1, а.с. 161-167).

13 липня 2018 року Відповідачем-1 подано заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що згідно виписок по рахунку від 05.03.2018 року та 07.03.2018 року на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з повернуто з державного бюджету суму коштів виконавчого збору у розмірі 599654,96 грн., яка була перерахована на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №48830864 від 08.12.2015 року платіжним дорученням №1157 від 27.04.2016 року. Таким чином, на момент видачі 17.05.2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом виконавчого лист по справі №808/2514/17 сума коштів виконавчого збору в розмірі 599654,96 грн. повернута самостійно з державного бюджету, що свідчить про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т. 2, а.с. 75-77).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду 26 липня 2018 року у задоволенні заяви Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого листа, виданого 17.05.2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом у справі №808/2514/17, таким, що не підлягає виконанню - відмовлено (т. 2, а.с. 134-135).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, Відповідач-1 оскаржив його в апеляційному порядку (т. 2, а.с. 176-180).

В апеляційній скарзі Відповідач-1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої інстанції про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував те, що станом на час видачі виконавчого листа, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 05.12.2017 року, на виконання якої видавався означений виконавчий лист, є виконаною, оскільки з державного бюджету повернуто суму коштів виконавчого збору у розмірі 599654,96 грн., що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Позивачем - ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Відповідача-1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, як законну та обґрунтовану (т. 2, а.с. 230-231).

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування судового рішення, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму коштів виконавчого збору 599654,96 грн. (п'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят чотири гривні дев'яносто шість копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовлено (т. 1, а.с. 161-167).

На виконання зазначеної постанови суду першої інстанції Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області направлено до Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області заяву за вих. №03-41/1523 від 01.03.2018 року (т. 2, а.с. 92) та подання №4 від 06.02.2018 року (т. 2, а.с. 93) на повернення з державного бюджету коштів виконавчого збору у розмірі 599654,96 грн. яка була перерахована на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №48830864 від 08.12.2015 року.

Згідно виписок по рахунку від 05.03.2018 року та від 07.03.2018 року на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернуто з державного бюджету суму коштів виконавчого збору в розмірі 599654,96 грн., яка була перерахована на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №48830864 від 08.12.2015 року платіжним дорученням №1157 від 27.04.2016 року (а.с. 94-95).

17 травня 2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом, на виконання постанови від 05.12.2017 року, видано виконавчий лист у справі №808/2514/17 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 суму коштів виконавчого збору 599654,96 грн., згідно якого боржником є Відповідач-2 - Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, ).

Таким чином, на момент видачі 17.05.2018 року Запорізьким окружним адміністративним судом виконавчого листа по справі №808/2514/17 сума коштів виконавчого збору у розмірі 599654,96 грн. повернута Відповідачем-2 самостійно з державного бюджету.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення Відповідачем-1 до суду першої інстанції із заявою про визнання виконавчого листа від 17.05.2018 року у справі №808/2514/17 таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи у задоволенні заяви Відповідача-1 про визнання виконавчого листа від 17.05.2018 року у справі №808/2514/17 таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що посилання заявника на той факт, що за рахунок коштів які надійшли з Державної казначейської служби України на депозитний рахунок Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області була погашена заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим листом №317/4994/14-ц, виданим 23.10.2015 року Запорізьким районним судом Запорізької області, заборгованості за виконавчим збором за постановою про стягнення виконавчим збору № 49582392 від 14.03.2018 року 153,59 грн. на витрати виконавчого провадження, не свідчить про виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05.12.2017 року по справі №808/2514/17. Крім того, кошти у сумі 599 654,96 грн., які було повернуто з державного бюджету, надійшли на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а не на рахунок ОСОБА_2, що свідчить про неналежне виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05.12.2017 року по справі №808/2514/17.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

З матеріалів справи встановлено, що як і в самому адміністративному позові, так і в постанові суду першої інстанції Відповідачем-2 зазначено Державну казначейську службу України. У резулятивній частині постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/2514/17 зазначено наступне:

«Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму коштів виконавчого збору 599654,96 грн. (п'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят чотири гривні дев'яносто шість копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.»

Крім того, у виконавчому документі від 17.05.2018 року зазначено боржником - Державну казначейську службу України, яка є Відповідачем-2 у справі №808/2514/17, що відповідає вимогам, визначеним у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно виписок по рахунках Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 05.03.2018 року та 07.03.2018 року (а.с. 94, 95) Відповідачем-2 у повному обсязі сплачено суму коштів виконавчого збору, яку постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/2514/17, останнього зобов'язано сплатити.

Колегія суддів звертає увагу на те, що боржник у даній адміністративній справі - Державна казначейська служба України у повному обсязі повернула встановлену судом першої інстанції суму коштів виконавчого збору, чим виконала вимоги постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/2514/17.

При цьому, відмова суду першої інстанції у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню фактично зобов'язує Державну казначейську службу України як боржника повторно виконати судове рішення та повернути суму коштів виконавчого збору, яка вже була повернена, що підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи.

Стосовно висновків суду першої інстанції про неналежне виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/2514/17 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» Грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Таким чином, дії Державної казначейської служби України щодо перерахування коштів виконавчого збору у розмірі 599654,96 грн. на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області є правомірними та свідчать про виконання Відповідачем-2 постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі №808/2514/17 у повному обсязі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що подальші направлення Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області отриманих від Державної казначейської служби України коштів виконавчого збору у розмірі 599654,96 грн. на погашення вимог за іншими виконавчими документами не є волевиявленням боржника у даній адміністративній справі, який самовільно та добросовісно виконав рішення суду, повернувши з бюджету суму коштів у розмірі 599654,96 грн. та не мав жодного відношення до рішень, які в подальшому приймались Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області.

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищенаведені обставини колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було постановлено ухвалу про відмову у визнанні виконавчого листа у справі №808/2514/17 таким, що не підлягає виконанню з порушенням норм чинного процесуального законодавства, тому апеляційна скарга Відповідача-1 підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції від 26 липня 2018 року у даній адміністративній справі необхідно скасувати та задовольнити заяву Відповідача-1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 320, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2018 року про відмову у визнанні виконавчого листа у справі №808/2514/17 таким, що не підлягає виконанню - скасувати.

Заяву Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого листа від 17 травня 2018 року у справі №808/2514/17 таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист від 17 травня 2018 року у справі №808/2514/17 таким, що не підлягає виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

В повному обсязі постанова складена 29 жовтня 2018 р.

Головуючий суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова