Справа № 2а-4101/10/2570
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2010-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-4101/10/2570
У Х В А Л А

28 липня 2010 р. липня 2010 року суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Гром Л. М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Менської виправної колонії № 91 про визнання протиправним рішення та зобовязати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И ЛА:

27.07.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Менської виправної колонії № 91 та просить суд визнати протиправним рішення відповідача від 09.07.2010 року в частині переводу засудженого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з відділення СПС № 4 у відділення СПС № 1 Менської виправної колонії № 91 для подальшого відбування покарання; зобовязати Менську виправну колонію № 91 перевести засудженого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з відділення СПС № 1 до відділення СПС № 4 Менської виправної колонії № 91 для подальшого відбування покарання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.03.2010 року першим заступником начальника Менської виправної колонії № 91 була накладена необґрунтована догана (від 20.03.2010 року) за надумане порушення режиму відбування покарання з боку позивача. В результаті позивачу було відмовлено в умовно достроковому звільненні. В результаті неодноразового оскарження позивачем дій адміністрації виправної колонії, його було переведено до відділення № 1 Менської виправної колонії № 91.

Частина 2 статті 2 КАС України чітко вказує, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та Законами України встановлений інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно правових відносинах.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно правовий спір це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод чи інтересів учасників публічно правових відносин.

Публічно правові відносини це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

Не є публічно правовим спір за участю субєкта владних повноважень, з одного боку, та субєкта приватного права, фізичної особи, коли управлінські дії субєкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення прав особи, яка відбуває покарання. У такому разі цей спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, хоча однією із сторін у ньому виступає особа публічного права, оскільки спірні правовідносини врегульовані нормами кримінального, кримінально процесуального, кримінально виконавчого права. У спірних правовідносинах в цьому випадку реалізується не публічний, а приватний інтерес.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з матеріалів справ ОСОБА_1 перебуває у виправній установі за вироком суду по відбуттю покарання правовий статус засудженого визначається законами України, а також Кримінально-виконавчим Кодексом України. Згідно вимог кодексу засуджені зобовязані виконувати встановлені законодавством обовязки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати законні вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; зявлятися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обовязків і законних вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

За главою 17 про умови відбування покарання в колоніях зазначені засуджених до позбавлення волі і зазначені обовязки - дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; виконувати всі законні вимоги персоналу колонії та інше. За главою 19 визначені виховні впливи на засуджених до позбавлення волі, зокрема як заохочення, так і заходи стягнення. Правом застосовувати заходи заохочення та стягнення користується начальник колонії або особа, яка виконує його обовязки.

За виконанням кримінальних покарань виконується прокурорський нагляд згідно Закону України «Про прокуратуру», органи і установи виконання покарань зобовязані виконувати постанови і вказівки прокурора щодо додержання порядку виконання покарання, встановленого кримінально-виконавчим законодавством. За діяльністю органів і установ виконання покарань здійснюється відомчий контроль вищестоящими органами управління і посадовими особами Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, викладені позивачем обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги не свідчать про наявність спірних публічно-правових відносин оскільки відповідні рішення прийняті на підстави дотримання розпорядку дня та інших правил, які встановлені у колонії, а тому даний позов не є предметом розгляду адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме до позову не додано документу про сплату судового збору або документу, який дає пільги, щодо його сплати.

На підставі наведеного та керуючись ст. 109, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Менської виправної колонії № 91 про визнання протиправним рішення та зобовязати вчинити певні дії та повернути позовну заяву із усіма доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.М. Гром