Справа № 802/1246/18-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1246/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк Алла Юріївна

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фондуУкраїни в місті Вінниця на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниця про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 03.05.2018 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в якому просив:

- визнати дії відповідача щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком з 13.04.2017 року протиправними;

- зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 17.10.2016 року, а також здійснити нарахування та провести виплату пенсії за віком в період з 17.10.2016 року по 13.04.2017 року.

В обгрунтування позову зазначив, що відповідачем вчинені протиправні дії щодо призначення йому пенсії за віком з 13 квітня 2017 року, а не з 17 жовтня 2016, з дня коли він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці із відповідною заявою.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2018 прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження в справі.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, Ізраїль; і.н. НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21000, ) про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії - задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці при призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком з 13.04.2017 року протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити призначення ОСОБА_2 пенсії за віком з моменту звернення та здійснити нарахування та виплату пенсії з 17.10.2016 року по 13.04.2017 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1409 грн. 60 коп. (одна тисяча чотириста дев'ять грн. 60 коп.) судовий збір, що був сплачений при зверненні до суду за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач по справі подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.06.2018 року повністю та прийняти нове, відповідно до якого відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що управління не вбачає правових підстав здійснити нарахування та провести виплату пенсії за віком ОСОБА_2 в період з 17 жовтня 2016 року по 13 квітня 2017 року, пенсія за віком позивачу з 13.04.2017 призначена правомірно та в межах чинного законодавства. У жовтні 2016 року позивач звернувся до відповідача в порядку звернення громадян, а не із заявою про призначення пенсії, яка подається у відповідній формі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2017 року у справі №127/25079/16-а було задоволено частково позов ОСОБА_2 та визнано дії Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниця протиправними щодо відмови в призначені пенсії ОСОБА_2 з підстав його непроживання на території України і відсутності міжнародного договору з державою, у якій він проживає, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці розглянути питання щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_2 з врахуванням того, що його непроживання на території України і відсутність відповідного міжнародного договору з державою, у якій він проживає, не є підставою для відмови у призначені пенсії.

Позивачем 09.01.2018 року було отримано довідку, з якої вбачається, що Управлінням Пенсійного фонду України в місті Вінниці було здійснено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 в період з квітня 2017 року по січень 2018 року в загальній сумі 39086,78 грн., тобто відповідно до довідки №202 від 09.01.2018 року встановлено, що пенсію ОСОБА_2 відповідачем призначено з 13.04.2017.

Зазначене, на переконання позивача, є грубим порушенням його конституційного права на соціальний захист, а саме на отримання пенсії з моменту виникнення у нього такого права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, рішенню суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Згідно вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст. 83 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Вінницьким міським судом Вінницької області було встановлено при розгляді справи №127/25079/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними, заяву про призначення пенсії було подано ОСОБА_2 17.10.2016 року. Також, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2017 року зобовязано Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці розглянути питання щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_2 з врахуванням того, що його непроживання на території України і відсутність відповідного міжнародного договору з державою, у якій він проживає, не є підставою для відмови у призначені пенсії.

Фактично Вінницьким міським судом Вінницької області зобовязано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про призначення пенсії за віком, яка ним була подана саме 17.10.2016 року. Відтак, на переконання суду, доводи представника відповідача щодо правомірності призначення позивачу пенсії, з моменту його звернення із заявою про призначення пенсії за встановленим зразком, а саме з 13.04.2017 року є помилковими.

Судова колегія, враховуючи вищевикладене вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком з 13.04.2017 року є протиправними.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 145 рішенням від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства"(Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зазначеною статтею, засіб захисту, що вимагається повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи всі обставини, суд доходить до висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком з 17.10.2016 є обґрунтованою. Так як позивачу в період з 13.04.2017 року по січень 2018 року було виплачено нараховану пенсію в загальній сумі 39086,78 грн., тому суд першої інстанції правильно вважав за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити нарахування та провести виплату пенсії за віком в період з 17.10.2016 року по 13.04.2017 року.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією,та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, судова колегія доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фондуУкраїни в місті Вінниця залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 листопада 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4