Справа № 807/606/17
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

Київ

справа №807/606/17

адміністративне провадження №К/9901/40334/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Загороднього А.А.,

учасники справи:

представники відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 (суддя Рейті С.І.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 (судді: Нос С.П. (головуючий), Кухтей Р.В., Яворівський І.О.) у справі № 807/606/17 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до ОСОБА_4 про стягнення податкового боргу у сумі 171984,50 грн,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (далі - позивач, контролюючий орган) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі відповідач, ОСОБА_4.) про стягнення податкового боргу у сумі 171 984,50 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем в добровільному порядку податкового боргу.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 податковий борг у сумі 171 984,50 грн.

4. Рішення судів обґрунтовано висновком про те, що позивачем доведено наявність податкового боргу у відповідача у розмірі 171 984,50 грн, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у зазначеному вище розмірі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2017, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог контролюючого органу.

6. Касаційний розгляд справи проведено в судовому засіданні відповідно до ст. 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 26 травня 2015 року контролюючим органом проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання платником податків ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи - своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів під час ввезення 30 жовтня 2014 року на митну територію України у вантажному транспортному засобі марки "MAN" з причепом марки "TANGO KARL ZCS" товарів, які не були задекларовані, про що складено акт № н0005/4/0716/.

Згідно акту перевірки, підсумком став розрахунок митних платежів (ввізного мита та ПДВ), зокрема, у пункті 2 розділу "Висновки" зазначено, що сума грошових зобов'язань зі сплати митних платежів при ввезені 30 жовтня 2014 року на митну територію України у вантажному транспортному засобі товарів, які не були задекларовані платником, складають 1 115 988,33 грн (в т.ч.: ввізне мито 218 256,13 грн, ПДВ 897 732,20 грн).

На підставі акту перевірки та в зв'язку з виявленням порушення вимог Закону України "Про митний тариф України" та п.190.1 ст. 190 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 29 жовтня 2015 року за № (яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 272 820,16 грн, в т.ч.: за основним платежем 218 256,13 грн, за штрафними санкціями 54 564,03 грн) та № (яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 1 122 165,25 грн, в т.ч.: за основним платежем 897 732,20 грн, за штрафними санкціями 224 433,05 грн).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені відповідачем в частині нарахування штрафних санкцій в адміністративному та судовому порядку, при цьому, сума основного зобов'язання була сплачена відповідачем в повному обсязі 19 листопада 2015 року.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 7 грудня 2015 року № 11483/І/99-99-10-01-06-25 повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29.10.2015 року № та № скасовано (оскільки не передбачено прийняття податкових повідомлень-рішень з митних платежів за результатами перевірки, призначеної в рамках кримінального провадження, у разі звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому зазначено про необхідність проведення додатково перевірки нарахування штрафних санкцій).

Головним управлінням ДФС у Закарпатській області 18 січня 2016 року було прийнято податкові повідомлення-рішення № (визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 224 433,05 грн (штрафні (фінансові) санкції) та № (визначено суму податкового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 54 564,03 грн (штрафні (фінансові) санкції).

У відповідності до ст. 129 Податкового кодексу України, за період не сплати податкового зобов'язання, а саме з 30 жовтня 2014 року (дата здійснення заїзду на митну територію України - строк сплати) по 19 листопада 2015 року (фактична сплата податкових зобов'язань) відповідачу було проведено нарахування пені у розмірі 171 984,50 грн, в тому числі: 33 635,36 грн по платежу 30 "Мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності" та 138 349,14 грн по платежу "ПДВ з ввезених на територію України товарів".

Також судами встановлено, що ОСОБА_4 було направлено податкову вимогу від 1 лютого 2016 року № 5-23, яка вручена відповідачу 10 лютого 2016 року.

Проте, податковий борг у добровільному порядку відповідачем сплачено не було.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на неправомірність рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на неврахування судами того, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29 жовтня 2015 року № та №, які стали підставою для стягнення суми податкового боргу в розмірі 171 984,50 грн були скасовані рішенням ДФС України від 7 грудня 2015 року, а тому відсутні правових підстави для задоволення позовних вимог контролюючого органу щодо стягнення податкового боргу.

Вищевказані доводи є аналогічними доводам, що були вказані відповідачем в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції.

9. Контролюючим органом надано відзив на касаційну в якому, контролюючий орган вказує на правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для стягнення податкового боргу з відповідача, у звязку з чим просить залишити касаційну скаргу останнього без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Стаття 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 1.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

11.2. Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

11.3. Підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

11.4. Підпункт 20.1.19 пункту 20.1 статті 20.

Контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

11.5. Пункт 59.1 статті 59.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

11.6. Пункт 87.11 статті 87.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

11.7. Пункт 95.1 статті 95.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

11.8. Пункт 95.2 статті 95.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

11.9. Підпункт 129.1.1 пункту 129.1 статті 129.

Пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

11.10. Підпункт 129.3.1 пункту 129.3 статті 129.

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

11.11. Пункт 129.4 статті 129.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

11.12. Пункт 129.5 статті 129.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов'язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

12. Митний кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

12.1.Стаття 278.

Датою виникнення податкових зобовязань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобовязання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

12.2. Пункт 1 частини першої статті 289.

Обовязок із сплати митних платежів виникає:

1) у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

12.3. Пункт 1 частини першої статті 290.

Обовязок із сплати митних платежів припиняється при виконанні обовязку із сплати митних платежів.

12.4. Пункт 2 частини першої статті 291.

Обовязок із сплати митних платежів вважається виконаним (митні платежі вважаються сплаченими) у разі сплати коштів безпосередньо до державного бюджету у випадках, визначених законодавством України, - з моменту:

а) списання коштів з рахунку платника податків у банку;

б) внесення готівкових коштів у касу банку.

12.5. Пункт 2 частини першої статті 297.

Для цілей обчислення пені строком сплати митних платежів вважається:

1) у разі використання товарів, ввезених на митну територію України з умовним звільненням від оподаткування митними платежами, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано таке звільнення, - перший день, коли особа порушила обмеження щодо користування та/або розпорядження зазначеними товарами. Якщо такий день установити неможливо, строком сплати митних платежів вважається день прийняття органом доходів і зборів митної декларації на такі товари для митного оформлення;

2) у разі порушення вимог і умов митних режимів, що відповідно до цього Кодексу тягне за собою виникнення обовязку із сплати митних платежів, - день вчинення такого порушення. Якщо такий день установити неможливо, строком сплати митних платежів вважається день початку дії відповідного митного режиму;

3) в інших випадках - день виникнення обовязку із сплати митних платежів.

12.6. Частина перша статті 302.

Після закінчення встановлених цим Кодексом та Податковим кодексом України строків сплати митних платежів на суму податкового боргу нараховується пеня у розмірі та порядку, визначених Податковим кодексом України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

14. Нормами Податкового кодексу України встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.

15. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

16. Погашення сум нарахованої та несплаченої пені здійснюється у загальному порядку установленому для погашення податкового боргу.

17. Після закінчення строків сплати митних платежів на суму податкового боргу нараховується пеня.

18. Строком сплати митних платежів вважається день виникнення обовязку із сплати митних платежів.

19. При незаконному ввезенні товарів, обовязок із сплати митних платежів виникає з моменту такого ввезення товарів.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

21. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

22. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що нарахування пені пов'язується виключно з датою виникнення зобов'язань, як то визначено у Митному кодексі України (у даній справі день незаконного ввезення) та датою погашення боргу (сплатою зобов'язання).

Таким чином, оскільки пеня, яка нарахована відповідачу за період несвоєчасної сплати податкових зобов'язань не була сплачена ним в добровільному порядку та враховуючи дотримання контролюючим органом порядку стягнення боргу (відповідачу направлено податкову вимогу), що підтверджено матеріалами справи, наявні всі підстави для стягнення податкового боргу в сумі 171 984,50 грн.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

24. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи положення Податкового кодексу України та Митного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому, касаційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 слід залишити без задоволення.

25. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

26. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018 у справі №807/606/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову в повному обсязі складено 01.11.2018.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду