Справа № 826/12308/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31 жовтня 2018 року м. Київ№ 826/12308/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Банк Форум", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про представники учасників справи:визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії позивача та відповідача-2 - не прибули; відповідача-1 - Кіндер В.А.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) подала на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва позов до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Банк Форум" (надалі - відповідач-1 або Уповноважена особа Фонду) та до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач-2 - або Фонд), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум";

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Форум" на суму 1 514 680 (один мільйон п'ятсот чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень;

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_1 не було виплачено суму, наявну на її рахунку, та не включено до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, тобто в даному випадку має місце протиправна бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У запереченнях на позовну заяву Уповноважена особа фонду вказує, що позовні вимоги не можуть бути задоволенні оскільки ОСОБА_1 пропустила встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строк для звернення з кредиторськими вимогами.

19.09.2016 через канцелярію суду відповідачем-2 було подано клопотання про закриття провадження, клопотання про залучення другого відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.08.2016 (суддя Федорчук А.Б.) відкрито провадження у адміністративній справі № 826/12308/16 та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 15.11.2016 суд ухвалив залучити співвідповідача та задовольнив клопотання співвідповідача про заміну відповідача на належного - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 10.10.2017 № 4851 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.10.2017 (суддя Пащенко К.С.) судом прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду у судове засідання.

У судовому засідання 14.11.2017 судом оголошено про відкладення розгляду справи до 04.12.2017.

04.12.2017 у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача-1 заперечив проти позову та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом ухвалено про перехід до стадії письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.01.2018, у зв'язку із надходженням від позивача клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи та зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час розгляду справи, суд прийшов до висновку про призначення справи до судового розгляду на 05.02.2018.

У судовому засіданні 05.02.2018 судом оголошено перерву до 20.03.2018.

20.03.2018 від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні 20.03.2018 судом ухвалено про перехід до стадії письмового провадження на підставі ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України.

25.07.2018 від відповідача-1 через канцелярію суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16 квітня 2013 року між позивачем (Клієнтом) та ПАТ "Банк Форум" (Банк) був укладений договір №263L/1131/580956 банківського вкладу (вклад (депозит) "прибутковий" в іноземній валюті без права поповнення) (надалі - Договір), згідно якого позивачу був відкритий особовий рахунок № 3074 в валюті для розміщення депозиту в сумі 165 000.00 доларів США строком на два роки з 16.04.2013 до 16.04.2015 (включно).

На виконання умов Договору позивачем 16.04.2013 було внесено на вказаний рахунок 165 000.00 доларів США (еквівалент у гривнях 1 318 845.00 грн.), що підтверджується квитанцією № .

14.03.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк Форум".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 49 від 16.06.2014 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Форум" з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації на ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Н.А. на 1 рік з 16.06.2014 по 16.06.2015.

У липні 2014 позивач отримала від Фонду 200 000 грн. гарантованої суми за вкладом в ПАТ "Банк Форум".

03.07.2014 позивач звернулася із заявою про включення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Форум" на ім'я Уповноваженої особи фонду. Оскільки відповіді від відповідача-1 не було, то ОСОБА_1 вважала що її було включено до вказаного Реєстру.

30.06.2016 позивач, звернувшись до контакт центру ПАТ "Банк Форум", дізналась що її вимоги не були включені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Форум", що і стало підставою для звернення до суду для захисту свого права.

Дослідивши обставини справи, суд зазначає про таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Предметом даного позову є бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення кредиторських вимог ОСОБА_1 до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк Форум" та зобов'язання відповідача включити позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів, оскільки у ПАТ "Банк "Форум" існує заборгованість перед позивачем за договором банківського вкладу.

За визначенням пункту 17 частини першої статті 2 Закону України від 23.02.2012 N 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон N 4452-VI) Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону N 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону N 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону N 4452-VI, серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частини п'ятої статті 34 Закону N 4452-VI під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Частиною другою статті 37 Закону N 4452-VI встановлено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 54 Закону N 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. У свою чергу, Уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Разом з тим, при вирішенні питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, необхідно враховувати не лише суб'єктний склад сторін, а й характер таких правовідносин.

Так, правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог юридичної особи до суб'єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону № 4452-VI за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна банку.

Повноваження Уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені у пункті 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI.

Повноваження Фонду як ліквідатора, що закріплені у частині першій статті 48 Закону № 4452-VI, збігаються за змістом з повноваженнями розпорядника майна у справі про банкрутство, які закріплені у частинах третій, п'ятій статті 22 Закону України від 14.05.1992 № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною першою статті 52 Закону № 4452-VI передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов'язаних із консолідованим продажем активів Фондом;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;

5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування;

6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано;

7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку;

8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом;

9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку;

10) вимоги за субординованим боргом.

Враховуючи викладене та те, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладеного між банком і фізичною особою договору, Уповноважена особа Фонду та Фонд діють як представники сторони договірних відносин.

Зазначені обставини свідчать про те, що спір в цій справі не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Дана правова позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.04.2018 у справі № 826/7532/16, від 30.05.2018 у справі № 826/5303/16.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі.

Відповідно до статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись статтями 194, 238, 239, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі № 826/12308/16 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "Банк Форум" про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

2. Попередити позивача, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

3. Роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з частиною першою статті 295 та частиною першою статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя К.С. Пащенко