Справа № 440/3748/18
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 жовтня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 440/3748/18

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Демітекс" до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, визнання торгів такими, що не відбулися та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2018 року Публічне акціонерне товариство "Демітекс" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України про:

- визнання протиправними дій Міністерства юстиції України в особі Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та сайту "Системи електронних торгів арештованим майном" щодо ініціювання та проведення електронного аукціону з продажу нерухомого майна, що належало ПАТ "Демітекс" - Промислова будівля (цех) площею 33651,30 кв.м. літ. "В-3", що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 26/1, в межах виконавчого провадження №48970684;

- визнання такими, що не відбулися електронні торги з продажу лоту №195914, з продажу об'єкту нерухомого майна - Промислова будівля (цех) площею 33651,30 кв.м. літ. "В-3", що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 26/1, в межах виконавчого провадження №48970684, проведених сайтом "Системи електронних торгів арештованим майном" 10.03.2017 о 09 год. 00 хв.;

- скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 406, виданого 05.04.2017 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексієм Вікторовичем, відносно будівлі за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписом частини другої цієї статті суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

В ході з'ясування питання чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, судом встановлено наступне.

Як слідує зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, 17.02.2017 Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оприлюднене оголошення на веб-сайті Системи електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ) про реалізацію промислової будівлі літ. В-3 загальною площею 33651,30 кв.м. номер лоту 195914, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1. Аукціон призначено на 10.03.2017 о 09 год. 00 хв.

Реалізація вказаної промислової будівлі проводилася в межах виконавчого провадження №48970684, відкритого відповідно до судового наказу, виданого на підставі рішення Господарського суду Полтавської області віл 21.05.2012 у справі №18/302/12. Боржником за вказаним виконавчим провадженням є ТОВ "Спінтекс".

За результатами проведених 10.03.2017 електронних торгів з примусового відчуження зазначеної промислової будівлі остання була придбана ТОВ "Ріелт Інвест Серіс".

На підставі протоколу проведення електронних торгів від 10.03.2017 №241843 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименком Олексієм Вікторовичем видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серії та номеру 406 від 05.04.2017.

Разом з тим, позивач вважає, що дії Міністерства юстиції України в особі Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та сайту "Системи електронних торгів арештованим майном" щодо ініціювання та проведення електронного аукціону з продажу вказаної промислової будівлі в межах виконавчого провадження №48970684, електронні торги з продажу вказаної будівлі (лот №195914), проведені сайтом "Системи електронних торгів арештованим майном" 10.03.2017 о 09 год. 00 хв., та, як наслідок, свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 406, видане 05.04.2017 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексієм Вікторовичем, відносно будівлі за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 101, є протиправними, оскільки на момент ініціювання та проведення електронного аукціону промислова будівля (цех) площею 33651,30 кв.м. літ. "В-3", що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, буд. 26/1, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належала на праві власності не ТОВ "Спінтекс" (боржник у виконавчому провадженні №48970684), а позивачу у справі - ПАТ "Демітекс".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами першою, другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

В розумінні вказаних норм до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця у випадку, коли суд адміністративної юрисдикції видав виконавчий лист, або якщо виконавчий документ видано посадовою особою чи органом, відмінним від суду, у тому числі якщо предметом оскарження є постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Таким чином, Закон України "Про виконавче провадження" окремо не визначає категорію спорів щодо рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця в ході проведення реалізації арештованого майна боржника як таку, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що також не суперечить частині першій статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Особливістю вказаного спору є те, що в даному випадку позивачем оскаржуються дії по ініціюванню, проведенню електронних торгів, а також результати проведення таких електронних торгів в межах виконавчого провадження №48970684, відкритого відповідно до судового наказу, виданого на підставі рішення Господарського суду Полтавської області від 21.05.2012 у справі №18/302/12.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (далі - Порядок №2831/5).

За приписами пункту 1 розділу І Порядку №2831/5 (в редакції, чинній на момент проведення електронних торгів) електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; система реалізації майна (далі - Система) - інформаційна електронна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів прийняття та розміщення інформації про лоти, подання й обробки заявок на участь в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) з реалізації арештованого виконавцями майна, обробки інформації про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Відповідно до пунктів 10-12, 14 розділу VІ Порядку №2831/5 після підтвердження факту оплати вартості лота на Веб-сайті відображаються відомості про завершення торгів. Система автоматично формує протокол торгів за лотом.

Протокол розміщується на Веб-сайті та в особистому кабінеті учасника. У протоколі, який розміщується на Веб-сайті, у відомостях про переможця вказується лише унікальний реєстраційний номер учасника.

Протокол торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується у відповідному особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця).

Не пізніше наступного робочого дня після дня надходження на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) коштів від реалізації лота на підставі протоколу про проведення торгів, який надійшов на електронну адресу, виконавець складає акт про проведені торги за фіксованою ціною.

Пунктом 4 розділу Х Порядку №2831/5 визначено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно з пунктом 8 розділу Х Порядку №2831/5 акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Отже, з викладеного слідує, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, який, у свою чергу, є підставою для видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Відповідно до частини першої статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Згідно частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відтак, з аналізу вказаних норм слідує висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник (що за змістом позову заперечується позивачем), а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

В спірному випадку на електронних торгах покупцем промислової будівлі літ. В-3 загальною площею 33651,30 кв.м., що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1, є ТОВ "Ріелт Інвест Серіс", продавцем - державна виконавча служба та ДП "СЕТАМ".

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України.

Таким чином, виходячи із сутності прилюдних торгів, а також враховуючи суб'єктний склад та особливості спірних торгів, учасниками (покупцем та продавцем) яких є юридичні особи, суд вважає, що предметом даного спору є спір про право цивільне.

Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: - справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; - справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З огляду на наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів та має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Слід зазначити, що при формуванні вказаних висновків судом враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постановах від 21.03.2018 у справі №725/3212/16-ц та від 05.06.2018 у справі №910/856/17.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 170, 242, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Демітекс" до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, визнання торгів такими, що не відбулися та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Роз'яснити позивачу право на звернення з цим позовом до суду в порядку господарського судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя О.В. Гіглава