Справа № 826/17032/16
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 листопада 2018 року № 826/17032/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн"
до третя особа:1. Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області ОСОБА_1 2. Державної архітектурно-будівельної інспекції України Державна архітектурно-будівельна інспекція України
провизнання протиправною та скасування постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного інспектора будівельного нагляду Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області ОСОБА_1, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №826/17032/16.

Відповідно до Розпорядження від 10.10.2017 №4471, на підставі рішення зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017, з метою пришвидшення розгляду, адміністративну справу №826/17032/16 передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 адміністративну справу №826/17032/16 передано судді Каракашьяну С.К.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 адміністративну справу прийнято до провадження судді Каракашьяна С.К.

Судом здійснена заміна відповідача з Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області на належного відповідача - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що протиправність дій, припису відповідача визнано в судовому порядку.

Відповідачами позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність дій та рішень.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, з огляду на наявні клопотання сторін, у відповідності до положень частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Головним інспектором будівельного нагляду відділу з контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області ОСОБА_1 прийнято постанову про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.10.2016 №24/2177 стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Норія-Грей».

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Положеннями абз. абз. 1, 2 ч. 1 ст. 41 Закону визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 4 абз. 6 ч. 1 ст. 41 Закону підставами для проведення позапланової перевірки є перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Пунктом 3 частини 3 статті 41 вказаного Закону передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

При цьому на одному об'єкті будівництва, який є предметом державного архітектурно-будівельного контролю, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складання протоколів про вчинення правопорушень та накладення штрафів можуть стосуватися кількох суб'єктів містобудування.

З наведеного випливає наявність у посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю повноважень: видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт; проводити позапланові перевірки з питань виконання суб'єктом містобудування вимог таких приписів.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат.

При цьому згідно ч. 9 ст. 2 вказаного Закону дії, передбачені частинами першою - восьмою цієї статті, вчинені суб'єктами містобудування, яких протягом року було піддано стягненню за такі самі порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу, визначеного у відповідному абзаці цієї статті, у подвійному розмірі.

Суд акцентує увагу, що згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірного рішення.

Проте, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень не надано матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно позивача, матеріалів проведеної перевірки, акту перевірки від 05.10.2016 №512, протоколу про правопорушення від 05.10.2016, посилання на які містяться в спірній постанові.

Водночас, відповідно оскаржуваної постанови від 17.10.2016 №24/2177, вбачається, що підставою застосування штрафних санкцій стосовно позивача стало порушення останнім пункту 3 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: невиконання вимог обов'язкового для виконання припису №99 від 31.08.2016 стосовно недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій шляхом недопущення посадових осіб до об'єкта будівництва: «Будівництво зерносховища ємністю 50000 тон у с. Серединка, Чернігівського району Чернігівської області.

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2017 у справі №826/14025/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Норія Грейн" до Головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Репеха Тараса Анатолійовича, Головного інспектора будівельного нагляду управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області ОСОБА_1, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, Державної архітектурно будівельної інспекції України, серед іншого, визнано незаконним та скасовано припис Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області від 31.08.2016 № 99.

Разом з тим, суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідальність за невиконання припису можлива виключно у тому випадку, коли такий припис виданий у відповідності до вимог чинного законодавства, чинний та не скасований в установленому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Практика Європейського суду з прав людини, викладена, зокрема, у рішеннях по справах "Совтрансавто Холдінг" проти України" та "Україна-Тюмень" проти України", засвідчує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів. Отже, викладені у наведених постановах адміністративних судів висновки в обов'язковому порядку повинні братися до уваги при вирішенні даного спору.

З урахуванням наведеного, оскільки рішеннями суду, які набрали законної сили, скасовано, припис від 31.08.2016 №99, за невиконання якого на позивача було накладено штрафні санкції оскаржуваною постановою, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 17.10.2016 №24/2177.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Норія-Грейн» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Норія-Грейн» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області від 17.10.2016 №24/2177.

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) відшкодувати на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Норія-Грейн» за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян