Справа № 816/2254/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2254/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Колодяжного Д.В.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про визнання незаконним та скасування розрахунку оплати за проїзд,

В С Т А Н О В И В:

02.07.2018 ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (надалі Управління, відповідач), в якій просить визнати незаконним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування №224/18, до акту №0022558 від 21.05.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваний розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, прийняті відповідачем без дотримання вимог та приписів законодавства та нормативно-правових актів, встановлюючих порядок здійснення контролю та нагляду у сфері безпеки на транспорті.

Зокрема, відповідачем не взято до уваги, що ОСОБА_1 є співвласником транспортного засобу та не виступав у якості перевізника; розрахунок не містить назви та технічних характеристик вагового комплексу, а також жодних даних про те, яке саме вимірювальне і звужувальне обладнання використовувалося при визначені факту перевищення транспортним засобом вагових параметрів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №816/2254/18. Розгляд справи проводиться у порядку загального позовного провадження.

Відповідач з позовом не погодився, надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.27-29), в якому зазначив, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу, виданого Державтоінспекцією або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Тому, при складанні оскаржуваного розрахунку, посадові особи відповідача діяли на підставі, у межах та у спосіб, передбаченні чинним законодавством України, відтак не було допущено порушень прав і законних інтересів позивача.

06.08.2018 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.51-52), у якій позивач відхиляє доводи відповідача.

16.08.2018 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (а.с.60-63), у яких відповідач надає спростування доводам позивача.

У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, на підставі направлення на рейдову перевірку від 18.05.2018 №003752 (а.с.35) на 18 км + 356 м автомобільної дороги М-04 "Знам'янка Луганськ Ізварине", проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Під час вказаної перевірки перевірено транспортний засіб марки MAN TGA 18/463, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіп марки BENALU T34С, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно свідоцтва серії СХТ858497 про реєстрацію транспортного засобу марки MAN TGA 18/463, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_1 (а.с.22).

За результатами здійсненого габаритно-вагового контролю, відповідачем складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.05.2018 №0022568 (а.с.40) та Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 21.05.2018 №0005975 (а.с.39).

У відповідності до Акта від 21.05.2018 №0022568, маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування (п.7) - смт Семенівка - м.Миколаїв, 354 км; повна маса тонн (п. 8) - нормативно допустима 40,00, фактична 44,45; осьові навантаження, тонн (п.10) - нормативно допустиме 11; 11; 22; фактичне 6,9; 11,35; 26,2 (а.с.40).

На основі вищенаведеного, відповідачем складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21.05.2018 №334/18 (а.с. 41).

Цим розрахунком встановлено перевищення параметрів від нормативу навантаження на строєну ось на 19,09 % та визначено до сплати 679,68 євро.

Не погоджуючись з розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №224/18 до акту №00222558 від 21.05.2018, позивач звернувся суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III

Статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У відповідності до частини першої статті 29 Закону України "Про автомобільний транспорт" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, регулювалася Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п. 3 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління. При цьому згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідується, є Державна служба з безпеки на транспорті.

Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (п.14 Порядку №1567).

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального Користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі - Порядок №879).

Згідно з п. 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Згідно з абзацом другим п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки суб'єкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частина четверта статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м (п. 30 Порядку №879).

Рух транспортних засобів та їх складів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Судом встановлено, що 21.05.2018 у ході рейдових перевірок, посадовими особами відповідача було виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, у зв`язку із чим проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача.

За підсумками такого контролю складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0022568 від 21.05.2018, якими зафіксовано перевищення осьових навантажень, Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0005975 від 21.05.2018 та оскаржуваний розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Проте, суд зазначає, що складення посадовими особами оскаржуваних розрахунків не базується на вимогах чинного законодавства, враховуючи наступне.

Як вже зазначалось судом вище, пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Отже, у разі, коли встановлені державою параметри (вагові, габаритні) транспортних засобів перевищуються, їх рух здійснюється за спеціальними правилами. Такими правилами, згідно аналізу вищенаведених норм, є отримання дозволу або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Одночасно, Правилами дорожнього руху закріплено, що рух транспортних засобів та їх складів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Таким чином, якщо вантаж, який перевозиться великогабаритним або великоваговим автомобільним транспортом є таким, що придатний до поділу, тобто фізичний поділ якого лише пропорційно зменшує вартість отриманих в результаті поділу частин і не змінює його первісної характеристики та призначення, його перевезення з перевищенням встановлених параметрів забороняється взагалі.

Тобто, аналізуючи приписи Правил дорожнього руху, спеціальні правила дорожнього перевезення небезпечних вантажів та руху транспортних засобів, а саме надання дозволу та внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів у разі перевищення встановлених параметрів, допускається виключно у випадку перевезення неподільних вантажів.

Відтак, якщо автомобільним перевізником здійснюється перевезення подільного вантажу із перевищенням встановлених габаритних та (або вагових) параметрів, вказане буде вважатись адміністративним правопорушенням, оскільки такі дії прямо заборонені Правилами дорожнього руху, а відповідальність за вчинення таких дій (адміністративне стягнення), передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, статтею 132-1 КУпАПП передбачено, що Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, затверджено Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, у відповідності до п. 6 якого, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Як убачається із наявної у матеріалах справи товарно-транспортної накладної від 21.05.2018 №493024 (а.с.87), вантажем, який перевозився водієм позивача (ОСОБА_3) 21.05.2018, була кукурудза (насипом). Вказана обставина свідчить про те, що транспортним засобом марки MAN TGA 18/463, реєстраційний номер НОМЕР_1, перевозився подільний товар.

У такому разі, та важлива обставина, що транспортними засобами позивача перевозився подільний товар, унеможливлювала наявність у водія дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, однак саме їх відсутність і стала підставою для проведення перевірки, що вказує на позбавлення посадовими особами відповідача професійної компетентності.

Разом з цим, навіть у випадку встановлення факту перевищення транспортним засобом параметрів від нормативу, дії відповідача щодо складання розрахунків плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають діям, передбаченим вищевказаним Порядкам.

Суд наголошує на тій обставині, що складення розрахунку плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів у разі перевезення таким транспортом подільного товару, не передбачено чинним законодавством, так як такі дії кваліфікуються як порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, за вчинення яких передбачене адміністративне стягнення - штраф.

Твердження позивача про те, що транспортний засіб марки MAN TGA 18/463, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить йому на праві спільної сумісної власності не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва серії СХТ858497 про реєстрацію транспортного засобу марки MAN TGA 18/463, реєстраційний номер НОМЕР_1, слідує, що власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1 (а.с.22).

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

За таких обставин, відповідач, виконуючи свої повноваження, діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та враховуючи пункт 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування №334/18, до акту №0022558 від 21.05.2018.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; рнокпп НОМЕР_3; вул. Кооперативна, буд. 6, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300) до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (вул. Автолюбителів, 2, м. Кропивницький, 25031, ) про визнання незаконним та скасування розрахунку оплати за проїзд задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування №334/18, до акту №0022558 від 21.05.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; рнокпп НОМЕР_3) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_4