Справа № 808/1125/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

Київ

справа №808/1125/17

адміністративне провадження №К/9901/889/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача: Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 (суддя - Татаринов Д.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 (головуючий суддя - Лукманова О.М., судді: Божко Л.А., Круговий О.О.) у справі №808/1125/17 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Український бекон» до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Український бекон» звернулося до адміністративного суду з позовом до Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.01.2017 №, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 223648,05грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що фіскальні звітні чеки за період з 06.09.2016 по 10.09.2016 були роздруковані вчасно згідно вимог чинного законодавства, підклеєні у Книзі обліку розрахункових операцій із здійсненням відповідних записів у Книзі про відображення вказаних сум коштів, що свідчить про безпідставність застосування до позивача суми штрафних санкцій.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Запорізьке управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби звернулось з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №808/1125/17, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В обґрунтування касаційної скарги, Запорізьке управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби зазначає, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з’ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною безпідставного скасування правомірно прийнятого податкового повідомлення-рішення. Зокрема, відповідач зазначає, що судами попередніх інстанцій безпідставно прийнято як доказ оприбуткування готівки витяг з Книги обліку розрахункових операцій, оскільки, на думку заявника, заповнення окремих показників «службове внесення» та «службова видача» не можуть вважатися таким оприбуткуванням без фіксації суми готівкових розрахунків за добу. А тому, відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, підстави для його скасування відсутні.

У відзиві на касаційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Український бекон» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо безпідставності застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій за неналежне оприбуткування готівки постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. При цьому, позивач зазначає, що у спірний період Приватним акціонерним товариством «Український бекон» не було порушено правил ведення Книги обліку розрахункових операцій, готівка оприбутковувалася своєчасно з підклеюванням та відображенням в Книзі обліку розрахункових операцій звітних фіскальних чеків, а суми готівки внесені до Книги обліку розрахункових операцій відповідають оприбуткованим звітним фіскальним звітам. На думку позивача, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими, що є підставою для залишення касаційної скарги відповідача без задоволення, а оскаржуваних судових рішень без змін.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві було проведено фактичну перевірку господарської одиниці Приватного акціонерного товариства «Український бекон» - магазину, що знаходиться за адресою: 03151, місто Київ, вулиця Волинська, будинок 34, квартира 1, за результатами якої складено акт від 09.12.2016 №1811/26/15/14/33380539.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 2.6 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що виявилося у неоприбуткуванні готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень в Книзі обліку розрахункових операцій №/р3 (засіб контролю КОРО ВТ 586008) від 14.06.2016 згідно Z-звітів (фіскальних звітних чеків) РРО на загальну суму 44729,61грн. (№435 від 06.09.2016 на суму 8114,39грн.; №436 від 07.09.2016 на суму 12988,08грн.; №437 від 08.09.2016 на суму 8172,50грн.; №438 від 09.09.2016 на суму 4436,87грн.; №439 від 10.09.2016 на суму 11018,02грн.)

На підставі вказаного акта перевірки Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 223648,05грн. на підставі абзацу третього статті 1 Указу Президента України №436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 223648,05 грн.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначає Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2.2 Розділу 2 вказаного Положення встановлено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

За визначенням пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 передбачено, уся готівка, що надходить до кас, мас своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 вказаного Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій (даних розрахункової книги).

Використання книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій, передбачає, у тому числі, щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 книга обліку розрахункових операцій – прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб’єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки – у п’ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Враховуючи викладене, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстраторів розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно витягу з Книги обліку розрахункових операцій, якій було досліджено в процесі розгляду справи, на сторінках 36-37 у період з 06.09.2016 по 10.09.2016 позивачем було внесено наступні записи, які відповідають інформації, зазначеній у спірних Z-звітах №435, №436, №437, №438, №439.

Z-звіт №435, сума готівки: «службове внесення» 3527,06грн., «службова видача» 11641,45грн., сума розрахунків: загальна 12163,67грн., за ставкою ПДВ 20% 12163,67грн., сума ПДВ 2027,28грн.;

Z-звіт №436, сума готівки: «службове внесення» 8141,45грн., «службова видача» 21129,53 грн., сума розрахунків: загальна 12988,08грн., за ставкою ПДВ 20% 12988,08грн., сума ПДВ 2164,68грн.;

Z-звіт №437, сума готівки: службове внесення 13129,53 грн., службова видача 21301,78 грн., сума розрахунків: загальна 8172,25 грн., за ставкою ПДВ 20% 8172,25 грн., сума ПДВ 1362,04 грн.;

Z-звіт №438, сума готівки: «службове внесення» 8301,78грн., «службова видача» 12738,65 грн., сума розрахунків: загальна 4436,87грн., за ставкою ПДВ 20% 4436,87грн., сума ПДВ 739,48грн.;

Z-звіт №439, сума готівки: «службове внесення» 4538,65грн., «службова видача» 15556,67 грн., сума розрахунків: загальна 13047,17грн., за ставкою ПДВ 20% 13047,1грн., сума ПДВ 2174,53грн.

Показники Z-звітів №435, №436, №437, №438, №439 було ідентично перенесено позивачем до Книги обліку розрахункових операцій, що свідчить про дотримання Приватним акціонерним товариством «Український бекон» правил ведення Книги обліку розрахункових операцій щодо своєчасного оприбуткування готівки.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, належних доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак неправомірних дій, що полягали у неоприбуткуванні готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень в Книзі обліку розрахункових операцій порушення правил ведення Книги обліку розрахункових операцій. відповідачем не надано, таких застережень акт проведення перевірки від 09.12.2016 №1811/26/15/14/33380539 також не містить.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на встановлені судами обставини щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства, а саме правил ведення Книги обліку розрахункових операцій з підклеюванням та відображенням у ній даних звітних фіскальних звітів (повне оприбуткування готівкових коштів на підставі фіскальних звітних чеків (Z-звітів) №435, №436, №437, №438, №439 на суму 44729,61грн. за період з 06.09.2016 по 10.09.2016 із здійсненням запису в Книзі обліку розрахункових операцій), висновок податкового органу про порушення позивачем вимог пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, Верховний Суд вважає необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення № від 04.01.2017, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 223648,05 грн. – протиправним.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 04.07.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 у справі №808/1125/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

І.Я. Олендер

Судді Верховного Суду