Справа № 804/3461/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2018 року Справа № 804/3461/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби у дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб в сумі 25 792,61 грн., -
11.05.2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій просить суд:
У обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг в розмірі 25 792,61 грн., який утворився внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань. У добровільному порядку податковий борг відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 04.06.2018 року
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2018 року у звязку із перебуванням судді Жукової Є.О. у відрядженні, знято з розгляд справу № 804/3461/18, призначену на 04.06.2018 року та призначено справу до розгляду у порядку підготовчого провадження в судовому засіданні на 18.06.2018 року
В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Судом ухвалено відкласти розгляд справи до 01.08.2018 року.
У звязку із відсутністю електропостачання в Дніпропетровському окружному адміністративному суді 01.08.2018 року, справу № 804/3461/18 знято з розгляду та призначено наступний розгляд справи 17.08.2018 року.
17.08.2018 року представником позивача подано до суду клопотання, в якому останній підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача.
17.08.2018 року представником третьої особи подано до суду клопотання в якому зазначив, що станом на 17.08.2018 року податковий борг відповідача не сплачений та просив здійснювати розгляд справи без участі представника третьої особи.
В судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Відповідач, предявлені позовні вимоги не оскаржив, станом на дату розгляду справи відзив на позов та жодних заяв, клопотань не надав.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та знаходиться на обліку в Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
У звязку з несплатою до бюджету сум податкового боргу ГУ ДФС у Дніпропетровській області в автоматичному режимі сформовано по ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» від 26.06.2017 року № 595-17 про наявність загальної суми податкового боргу платника ОСОБА_1 за згодженими грошовими зобовязаннями станом на 25.06.2017 року у розмірі 12 896,30 грн., яку направлено відповідачу засобами поштового звязку на адресу відповідача, проте конверт повернуто до ГУ ДФС з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем до податкового органу подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік із самостійно задекларованими сумами із щомісячним платежем 6 448,15 грн. (грудень 6448,16 грн.).
Відповідно до відомостей зазначених в інтегрованих картках платника податків, платежі за вересень- грудень 2017 року відповідачем залишились несплаченими.
Таким чином на момент розгляду справи, відповідачем самостійно задекларовано та не сплачено податок на землю в розмірі 25 792,61 грн.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Земельному податку присвячено розділ XIII (статті 289-269) Податкового кодексу України.
Відповідно п. 286.2. ст. 286 платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Податкове зобов'язання щодо плати за землю, згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
В силу п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України притягується до відповідальності у вигляді штрафу у визначених цією статтею розмірах.
Відповідно до п.п.16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Статтею 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно ч. 1 ст. 60 Податкового кодексу України, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними.
Відповідно до п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.
Податковим органом було надіслано відповідачу податкову вимогу від 26.06.2017 року № 595-17 про наявність податкового боргу, яка була належним чином вручена.
Оскільки відповідачем не надано як доказів погашення зазначеного податкового боргу, так і оскарження зазначеної податкової вимоги, вказана податкова вимога вважається не відкликаною.
Судом встановлено, що відповідачем у порядку передбаченому чинним законодавством самостійно розраховано та задекларовано суму податкового зобовязання з податку на землю, тому зазначена сума є узгодженою.
Оскільки, у встановлений строк відповідачем зазначене податкове зобовязання в повній мірі не виконано, тому залишок несплаченої суми вважається податковим боргом.
Судом встановлено, що на момент утворення заборгованості податкова вимога відповідачем не оскаржувались, позивачем не була відкликана.
Від так, матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 25 792,61 грн., який виник внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошового зобовязання нарахованого самостійно платником податків.
Докази, які б підтвердили сплату суми податкового боргу на момент вирішення спору у справі відсутні.
Оскільки, з моменту надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги строк передбачений законодавством для стягнення коштів та продаж майна платника податків настав, податковий орган мав підстави для стягнення податкового боргу.
Враховуючи наявність податкового боргу та відсутність доказів його добровільного погашення, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 25 792,61 грн. та їх задоволення.
Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, позов Головного управління Державної фіскальної служби у дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Західно-Донбаська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб в сумі 25 792,61 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі та стягненню податкового боргу з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави в сумі 25 792,61 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Судові витрати згідно положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України , відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути податковий борг з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави в сумі 25 792,61 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2