Справа № 461/6629/18
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6629/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участі: секретаря судового засідання Кузьми Д.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (79000, АДРЕСА_1) до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 21.08.2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил розпочатої 01 серпня 2018 року за ознаками вчинення громадянкою України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_1 від 16.03.2007р. виданий Сихівським РВ УМВС України у Львівській області, персональний номерНОМЕР_2, адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. В ході розгляду вказаних матеріалів встановлено, що: листами ДФС України від 25.05.2018 № 15860,15865,15868/7/99-99-19-02-02-17, на запит щодо перевірки автентичності документів, отримано відповідь митної адміністрації Бельгії. Республіки Литва та митної адміністрації Нідерландів, на підставі яких було здійснено митне оформлення товару - Вживані одяг, взуття, сумки та інші товари, які було ввезено на митну територію України відповідно до МД:№UA209150/2017/111640 від 11.10.2017р. №UA209150/2017/107778 від 31.07.2017р. № UА209150/2017/109006 від 23.08.2017р. Рішення Львівської митниці ДФС вважає не обґрунтованим та незаконним оскільки в діях позивача не було умислу на вчинення інкримінованого правопорушення, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України

Представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав та просив такий задоволити.

Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що адміністративний позов є не обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України,завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що 21.08.2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. було розглянуто матеріали справи про порушення митних правил розпочатої 01серпня 2018 року за ознаками вчинення громадянкою України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_1 від 16.03.2007р. виданий Сихівським РВ УМВС України у Львівській області, персональний номерНОМЕР_2, адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

У відповідності до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією статті 485 МК України, відповідальність настає, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Згідно з п.п.3, 7 ч.1 ст.8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

З вищенаведеного вбачається, що при винесенні постанови у справі про порушення митних правил повинна бути належним чином доведена вина особи у вчиненні правопорушення, у скоєнні якого її обвинувачують.

11.01.2017 року ТзОВ "ГУД ЕНД СЕРВІС" в особі директора ОСОБА_2 та компанія «Textiles Tradingand Recycling Company OU.» (Lootsitn 11 Tallinncity. Harjucounty. 10151. Estonia) уклали контракт №1 предметом якого є купівля та продаж вживаного одягу, взуття, сумок, що використовувалисядалі Товар (п. 1.1 контракту). Сторони домовились, що товар буде поставлятись на умовахCPT фрахт оплачений до м. Львова згідно з правилами «ІНКОТЕРМС 2000»(п. 1.1 Договору). Ціна на товар визначається в рахунках в американських доларах з урахуванням умов CPT м.Львів.

Оплата за товар цим контрактом повинна здійснюватися в безготівковій формі та в американських доларах (п.6.1 контракту).

Датою відвантаження вважається дата штемпеля у товаро-транспортній накладній. (п.3.1 контракту).

Разом з товаром покупцю (перевізнику) передаються товаро-супровідні документи в необхідній кількості примірників інвойс (рахунок) CMR, сертифікат про дезінфекцію.(п.7.7.2 контракту).

Відповідно до ч. 1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Відповідач при митному оформленні товару за деклараціями, які використовує як докази скоєння правопорушення, не звертався до позивача з вимогою надати додаткові документи, які передбачені ч.3 ст.53 МК України.

Згідно з ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень. Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України, та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

Статтею 54 МК України визначені обов'язки посадових осіб митного органу в частині перевірки і контролю правильності визначення митної вартості товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визначає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до вимог ст. 55 цього Кодексу.

Представником декларанта ТзОВ «ГУД ЕНД СЕРВІС», виконані всі дії, передбачені ст.ст. 51-55 МК України, адже письмового рішення щодо коригування митної вартості товару посадовими особами митниці не було прийнято.

Позивач, як сторона контракту виконав усі передбачені митним кодексом України формальності, у відповідності до вимог укладеного контракту з нерезидентом компанією « Textiles Tradingand Recycling Company OU». Оскільки товаросупровідні документи, на підставі яких були подані митні декларації були отримані представником декларанта у відповідності до положень контракту з контрагентом, в останнього не було жодних сумнівів щодо недостовірності даних вказаних у товаро-транспортній накладних та рахунках-фактурах.

Крім того, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Натомість матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій, передбачених диспозицією статті 485 МК України, оскільки відповідач в порушення вимог ст.ст.486,489 МК України не з'ясував хто і за яких обставин надав декларанту сумнівні, з неправдивими відомостями, на думку відповідача, інвойси та CMR на підставі яких були заповнені та подані митні декларації. Відповідач, формально підійшов до розгляду та збору доказів, не знайшовши потрібним відібрати пояснення у гр. ОСОБА_5, який зазначений як представник декларанта у всіх митних деклараціях з приводу отримання ним товаро-супровідних документів. Також не було опитано водіїв транспортних засобів- перевізників з приводу спірних на думку відповідача поданих до митного оформлення СМR, хто їх виписав та надав представнику декларанта.

В протоколі про порушення митних правил зазначено, що на виклик Львівської митниці ДФС від 19.07.2018 року №13812/13-70-20/10/27 для надання пояснень щодо митного оформлення товарів, а саме «Вживані одяг, взуття, сумки...» та участі у складанні протоколу про порушення митних правил гр. ОСОБА_2 не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена, що не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутній документ, що підтверджує отримання у встановленому законом порядку саме ОСОБА_2 поштового повідомлення.

Відтак позивач ОСОБА_2 була позбавлена права бути присутньою при складенні протоколу про порушення митних правил, подати докази, клопотання та пояснення з приводу складання протоколу, отже неправомірно була обмежена у реалізації прав передбачених ст.498 МК України.

Примірник протоколу був отриманий позивачем за тією ж адресою проживання що і надіслане раніше запрошення.

З моменту отримання протоколу позивачем не було вчинено жодних дій які б свідчили про недобросовісне використання належних їй процесуальних прав.

Так, отримавши примірник протоколу 04.08.2018р. позивачем було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом. В свою чергу з метою реалізації своїх прав та наданні правової допомоги на адресу відповідача було скеровано заяву від 08.08.2018 року про надання можливості ознайомитись з матеріалами провадження. Проте відповідь Львівської митниці ДФС була отримана адвокатом лише 20.08.2018 року 0 17.38 год. (що підтверджується витягом з реєстру поштових відправлень) тобто напередодні розгляду справи.

Постанова про порушення митних правил була винесена на підставі висновку зазначеного у протоколі, а саме: «Відповідно до граф 8. 9 митних декларацій типу ІМ40ДЕ № UA209150/2017/111640 від 11.10.2017. № UA209150/2017/107778 від 31.07.2017. № UA209150/2017/109006 від 23.08.2017 року відповідальним за фінансове врегулювання та одержувачем зазначених товарів було ТзОВ "ГУД ЕНД СЕРВІС"(код СДРПОУ 41057121) керівником якого на момент митного оформлення товарів була ОСОБА_2.»Даний висновок є хибним, з огляду на таке: У відповідності до Наказу № 651 від 30.05.2012 року«Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» зазначено Графа 9 "Особа, відповідальна за фінансове врегулювання":

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант, що узгоджується з п.8 ч.4 МК України- Визначення основних термінів і понять.

При складанні протоколу, і як наслідок винесенні постанови про порушення митних правил уповноваженою особою відповідача відбулась заміна понять, що не узгоджуються з положеннями митного кодексу України, внаслідок чого було невірно визначено суб'єкт вказаного правопорушення.

Оскільки позивачем ОСОБА_2 не вчинено жодних дій, які на думку відповідача були спрямовані на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника або одержувача товару, його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, оскільки вона виконувала адміністративно-розпорядчі функції будучи директором ТзОВ «ГУД ЕНД СЕРВІС» та відповідальною за належне виконання умов контракту, тому суд вбачає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову.

Керуючись ст. ст. 4, 53, 57, 71, 292, 485, 494, 495, 498, 529, 530, 531 Митного кодексу України, ст.ст. 2, 5, 9, 20, 238, 242, 245, 250, 257, 260, 261, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

позовну заяву задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил № 4587/20900/18 від 21.08.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст..485 МК України - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у разі якщо судове рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя О.Р. Юрків