Справа № 2040/5876/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 жовтня 2018 р. № 2040/5876/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання – Югов С.А.,

за участю представників сторін:

позивача – Демура І.Б., Пальчик О.О.

відповідача – Лисенка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (вул. Залізнична, буд. 76, м. Первомайський, Харківська область, 64100, )

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, )

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (вул. Залізнична, буд. 76,м. Первомайський, Харківська область, 64100) (далі по тексту – позивач, ТОВ “Квадро”) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) (далі по тексту – відповідач, ГУ ДФС, контролюючий орган), в якому просить суд скасувати прийняте ГУ ДФС у Харківській області податкове повідомлення-рішення № від 10.05.2018 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 10.05.2018 року було прийняте на підставі висновків акту акт «Про результати камеральної перевірки ТОВ «-КВАДРО-» (код 34210990) з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 5237/20-40-12- 12-09/34210990 від 12.04.2018 року, яким до ТОВ “-КВАДРО-” було застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 205533, 31 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2055333, 31 грн., що на думку позивача є незаконним, позаяк вина позивача у несвоєчасній реєстрації податкових накладних відсутні.

Вказує. що причиною несвоєчасної реєстрації податкових накладних є те, що станом на 12.01.2017 року відповідно до даних Витягу щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «-КВАДРО-» не мало достатньої суми для проведення реєстрації вищевказаних податкових накладних.

У зв’язку з цим, як зазначає позивач, ним, з метою збільшення реєстраційного ліміту для проведення своєчасної реєстрації податкових накладних, було здійснено перерахування грошових коштів з поточного рахунку на додатковий електронний рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) на загальну суму 2055333, 31 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Тобто, як стверджує позивач кошти, які він перерахував повинні були збільшити податковий ліміт для реєстрації податкових накладних в системі електронного адміністрування платників, однак, з незалежних від позивача причин, податковий ліміт не збільшився. Водночас Казначейство, в свою чергу, повинно було передати таку інформацію ДФС.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав та мотивів, викладених у позові та додаткових поясненнях.

Відповідач надав до суду письмовий відзив в якому заперечив проти задоволення позову, оскільки встановлені факти підтверджують несвоєчасність направлення позивачем податкових накладних на реєстрацію, а відтак прийняте податкове повідомлення-рішення є законним, прийнятим у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав та мотивів, наведених у відзиві на позов та письмових поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивача зареєстровано у встановленому законом порядку юридичною особою та він є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію № 200309736 від 09.01.2014 року. ТОВ «КВАДРО» є сільськогосподарським підприємством, основний вид діяльності за КВЕД - 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно електронного повідомлення про взяття на облік рахунків в органах ДФСУ за даними, отриманими від банків та інших фінансових установ 11.01.2016 року позивачу було відкрито в Казначействі України (ел.адм. подат.) рахунок № 2002 , МФО 899998.

ГУ ДФС у Харківській області було проведено камеральну перевірку ТОВ «- КВАДРО-», за результатами проведення якої було складено акт «Про результати камеральної перевірки ТОВ «-КВАДРО-» (код 34210990) з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 5237/20-40-12- 12-09/34210990 від 12.04.2018 року (далі по тексту - акт перевірки).

В ході даної перевірки контролюючим органом було зроблено висновок про порушення на 3 (три) дні граничного терміну реєстрації 78 (семидесяти восьми) податкових накладних за господарськими операціями відповідно до умов договору поставки № 01/23-16 від 23 березня 2016 року, укладеного між ТОВ «-КВАДРО-» (постачальник) та ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» (покупець) датою виписки 28.12.2016 року, дата реєстрації - 15.01.2017 року, сума ПДВ -2055333, 31 грн., граничний термін реєстрації – 12.01.2017 р.

Контролюючим органом на підставі висновків акту перевірки № 5237/20-40-12- 12-09/34210990 від 12.04.2018 року, прийнято податкове повідомлення- рішення № від 10.05.2018 року, яким до ТОВ “-КВАДРО-” застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 205533, 31 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2055333, 31 грн.

Як встановлено судом під час розгляду справи, 28.12.2016 року позивачем на ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» було виписано 78 (сімдесят вісім) податкових накладних за господарськими операціями відповідно до умов договору поставки № 01/23-16 від 23 березня 2016 року, укладеного між ТОВ «-КВАДРО-» (постачальник) та ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» (покупець).

29.12.2016 року рішенням Лозівської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області №5 про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб’єктів спеціального режиму оподаткування позивача було виключено із вказаного реєстру. Це рішення було отримано 01.01.2017 р. представником позивача Горошко А.І. про що свідчить її особистий підпис на копії зазначеного рішення та печатка ТОВ «-Квадро-».

04.01.2017 р. податкові накладні №№ 1532/2/, 1533/2/, 1534/2/, 1535/2/, 1536/2/, 1537/2/, 1538/2/, 1539/2/, 1540/2/ та 1541/2/ були направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 04.01.2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (4935, 61 грн.) продавця.

05.01.2017 року згідно копії платіжного доручення № 223 позивач з рахунку № 9845, відкритого в АТ «ВТБ банк» до Казначейства України на рахунок № 2002 , код банку 899998, було перераховано 1055860, 00 грн. Призначення платежу: сплата ПДВ за грудень 2016 року.

06.01.2017 року згідно копії платіжного доручення № 232 позивач з рахунку № 9845, відкритого в АТ «ВТБ банк» до Казначейства України на рахунок № 2002, код банку 899998, було перераховано 1288230, 00 грн. Призначення платежу: сплата ПДВ за грудень 2016 року.

10.01.2017 року податкові накладні №№ 1542/2/, 1543/2/, 1544/2/, 1545/2/, 1546/2/, 1548/2/, 1549/2/, 1550/2/ були направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 10.01.2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847, 16 грн.) продавця.

11.01.2017 року податкові накладні №№ 1551/2/, 1552/2/, 1553/2/, 1554/2/, 1555/2/, 1557/2/, 1558/2/, 1559/2/, 1561/2/, 1561/2/, 1562/2/, 1563/2/, 1564/2/, 1565/2/, 1566/2/, 1567/2/, 1568/2/, 1569/2/, 1570/2/, 1571/2/, 1572/2/, 1573/2/, 1574/2/, 1575/2/, 1576/2/, 1577/2/, 1578/2/, 1579/2/, 1580/2/, 1581/2/, 1582/2/, 1583/2/, 1585/2/, 1586/2/, 1587/2/, 1588/2/, 1589/2/, 1590/2/, 1592/2/, 1593/2/, 1594/2/, 1595/2/, 1596/2/, 1597/2/, 1598/2/, 1599/2/, 1600/2/ були направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 11.01.2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847, 16 грн.) продавця.

12.01.2017 року податкові накладні №№ 1601/2/, 1602/2/, 1603/2/, 1604/2/, 1605/2/, 1607/2/, 1608/2/, 1609/2/, 1610/2/, 1611/2/, 1612/2/, 1614/2/, 1615/2/, 1616/2/,1617/2/, 1618/2/ були направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 12.01.2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847, 16 грн.) продавця.

Згідно копій квитанцій № 1 від 15.01.2017 року всі вищенаведені податкові накладні було доставлено до центрального рівня ДВС України та прийнято.

Суд відзначає. що згідно з пп.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, Єдиний реєстр податкових накладних – це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.10 ст. 201 Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до положень абз. 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції. чинній на момент виписки податкових накладних, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідальність платника за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена пунктом 12011 ст. 1201 Податкового кодексу України.

Пунктом п. 1201.1 ст. 1201 Кодексу передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Згідно із абз.9 п.201.10 ст.201 ПКУ датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 ст.201 та/або пунктом 192.1 ст.192 Податкового кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 ст.201, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно п. 2001.2. ст. 2001 ПКУ платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Платникам - сільськогосподарським підприємствам, що обрали спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, додатково відкриваються:

а) рахунки в системі електронного адміністрування податку, призначені для перерахування коштів до Державного бюджету України та на їх спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг (крім зернових і технічних культур та продукції тваринництва, визначеної у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу);

б) рахунки в системі електронного адміністрування податку, призначені для перерахування коштів до Державного бюджету України та на їх спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання зернових та технічних культур, визначених у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу;

в) рахунки в системі електронного адміністрування податку, призначені для перерахування коштів до Державного бюджету України та на їх спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання продукції тваринництва, визначеної у пункті 209.19 статті 209 цього Кодексу.

Згідно п. 2 Порядку, затвердженого постановою КМ України, від 16.10.2014, № 569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 569):

- рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку;

- спеціальний рахунок - рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, передбаченого статтею 209 Податкового кодексу України (далі - суб'єкт спеціального режиму оподаткування), для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених/наданих ними сільськогосподарських товарів/послуг.

Згідно п. 4 Порядку № 569 платникам податку - суб'єктам спеціального режиму оподаткування додатково Казначейством автоматично на безоплатній основі відкриваються:

- електронні рахунки, призначені для перерахування коштів до державного бюджету та на спеціальні рахунки, для здійснення операцій з постачання/надання сільськогосподарських товарів/послуг (крім зернових і технічних культур та продукції тваринництва, визначених пунктом 209.19 статті 209 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- електронні рахунки, призначені для перерахування коштів до державного бюджету та на спеціальні рахунки, для здійснення операцій з постачання зернових та технічних культур, визначених пунктом 209.19 статті 209 Кодексу;

- електронні рахунки, призначені для перерахування коштів до державного бюджету та на їх спеціальні рахунки, для здійснення операцій з постачання продукції тваринництва, визначеної пунктом 209.19 статті 209 Кодексу.

Платникам податку - сільськогосподарським підприємствам, які відповідають пункту 209.18 статті 209 Кодексу, додаткові електронні рахунки не відкриваються.

Пунктом 209.19 статті 209 Кодексу встановлено, що з метою застосування пункту 209.2 і підпункту 209.15.1 пункту 209.15 цієї статті:

зернові культури - зернові культури товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД;

технічні культури - технічні культури товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД;

продукція тваринництва - продукція товарних позицій 0102 і 0401 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до п. 209.18. статті 209 ПКУ сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм власності, які відповідають критеріям, визначеним статтею 209 цього Кодексу, але не обрали спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського, лісового господарства та рибальства, передбаченого статтею 209 цього Кодексу, і на загальних підставах вважаються платником податку на додану вартість, за реалізовані ними молоко, худобу, птицю, вовну власного виробництва, а також за молочні продукти, молочну сировину та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств у розмірі, зазначеному у пункті 209.2 цієї статті і спрямовується на підтримку власного виробництва тваринницької продукції.

У разі якщо товарно-матеріальні цінності, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення зазначених у цьому пункті товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з частки використання таких товарно-матеріальних цінностей в операціях сільськогосподарського виробництва та відповідно в інших операціях.

Крім того, пунктом 209.1. ст. 209 ПКУ передбачено. що резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно п. 209.6. ст. 209 ПКУ сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Як встановлено під час розгляду справи та вбачається із копій податкових накладних позивач здійснював операції з постачання Товариству з обмеженою відповідальністю «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» насіння соняшника - код УКТ ЗЕД 2008, що не відповідає приписам пункту 209.19 статті 209 Кодексу.

До того ж, задля можливості відкриття додаткових рахунків в СЕА позивач має відповідати низці встановлених чинним законодавством критеріїв. Водночас позивачем до матеріалів справи не додано доказів перебування на спеціальному режимі оподаткування, відповідності критеріям, встановленим пунктом 209.6 статті 209 ПКУ.

Посилання позивача на блокування додаткових рахунків в системі електронного адміністрування ПДВ, відкритих відповідно до пункту 2001.2 статті 2001 ПКУ не свідчить про блокування основного рахунку у СЕА ПДВ.

Крім того, в порушення приписів ст. ст. 73-76 КАСУ позивачем до суду не надано належних та допустимих, достатніх та достовірних доказів наявності відкритих додаткових рахунків в системі електронного адміністрування ПДВ, відповідно до пункту 2001.2 статті 2001 ПКУ, доказів їх блокування та відновлення цих додаткових рахунків відповідним суб’єктом владних повноважень або іншої установою, копій витягів щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ, станом на 12 січня 2016 року із сумою податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також до матеріалів справи не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено фактів визнання незаконними дій суб’єктів владних повноважень щодо блокування додаткових рахунків позивача, як й не додано доказів відсутності вини позивача у несвоєчасному зарахуванні коштів з поточного рахунку на електронний.

Відповідно до п. 2001.4 ст. 2001 Податкового кодексу України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу;

б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов’язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв’язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.41 статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до вище зазначеного, платник податків повинен самостійно контролювати свій рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

За таких обставин, суд погоджується із висновком контролюючого органу про те, що відсутність реєстраційного ліміту не може бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України.

Також суд відзначає. що у спорах про визнання протиправним та скасування рішення суб’єкта владних повноважень позивач має довести у чому саме полягає протиправність такого рішення та зазначити норми чинного законодавства України, яким оскаржуване рішення протирічить. Водночас, позивачем не доведено, а судом під час розгляду справи по суті не добуто доказів, яки б свідчили про те, що прийняте податкове повідомлення-рішення прийняте всупереч приписів чинного законодавства України.

Відсутність вини позивача без належного тому підтвердження належними доказами, не є достеменним свідченням того, що оскаржуване рішення суб’єкта владних повноважень є протиправним. При цьому, позивачем не доведено вини та не надано беззаперечних доказів наявності вини інших осіб, яка могла би бути покладена в обґрунтування такої протиправності, або наявності інших незалежних від позивача причин.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним рішення.

Згідно статті 139 КАСУ в даному випадку відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 243, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "-Квадро-" (вул. Залізнична, буд. 76, м. Первомайський, Харківська область, 64100, )

до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення .

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.11.2018 р.

Суддя Бадюков Ю.В.