Справа № 826/3654/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3654/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Собків Я.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року, суддя Мазур А.С., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до ДФС України про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №6 від 04.08.2011 року та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.02.2018 до податкової накладної №6 від 04.08.2011 року, про зобов’язання ДФС України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.02.2018 року в операційний день, коли було надійлано засобами електронного зв’язку податкову накладну №6 від 04.08.2011 року та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №3 від 09.02.2018 року до податкової накладної №6 від 04.08.2011.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, без повного та всебічного з’ясування всіх обставин справ, що призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з’явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (попередня назва - ТОВ «Голден Деррік») 09.02.2018 на виконання затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва мирової угоди у справі № 910/10564/16 від 14.12.2017 здійснило перерахування коштів (повернення раніше отриманих авансів) своєму контрагенту – Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» 16 070, 83 грн. (в тому числі ПДВ 2 678, 47 грн.).

У подальшому позивач склав та відправив ТОВ «Житомирбуррозвідка» для здійснення ним реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 09.02.2018 до податкової накладної № 6 від 04.08.2011.

При реєстрації контрагентом вказаного розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державною фіскальною службою України направлено квитанцію з вказівкою, що «документ не може бути прийнятий порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 № 341), а сама дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання самого розрахунку коригування».

Відповідно до підпунктів 16.1.2 та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Стаття 192 Податкового кодексу України, встановлює порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту, згідно із пунктом 192.1 цієї статті, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до абзацу 2 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно із пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування до податкової накладної складається в порядку, встановленому для податкових накладних. Порядок складання та реєстрації податкових накладних регулюється статтею 201 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних».

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Оскільки порядок складання розрахунку коригування до податкової накладної є аналогічним порядку складання податкових накладних, то розрахунок коригування повинен складатися платником податків на дату зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, з огляду на норми статті 201 Податкового кодексу України. Вказаною статтею також не передбачено застосування строків давності до подання для реєстрації розрахунку коригування показників податкового зобов'язання та податкового кредиту саме у випадку зміни суми компенсації вартості товару/послуги.

Підставою прийняття Державною фіскальною службою України оскаржуваного позивачем рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, стали висновки про порушення поданням такого розрахунку строків давності, встановлених ст.102 Податкового кодексу України та п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» - за змістом квитанції № 1.

В пункті 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» зазначено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України) та розрахунок коригування.

Таким чином, строки давності, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України, застосовуються до складання та реєстрації розрахунку коригування до податкових накладних, якщо такі накладні були складені до 1 лютого 2015 року та не підлягали реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Отже, податкова накладна не підлягала реєстрації станом на дату виписки 04.08.2011 та не була зареєстрована.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання позивача на те, що статтею 102 Податкового кодексу України не встановлені строки для подачі розрахунків, як на підставу для висновку про відсутність вимог до строку подання розрахунку коригування взагалі, оскільки у постанові Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» містяться обмеження строку реєстрації податкових накладних, при цьому застосовуватися має лише строк такого обмеження, а не інші обставини, зазначені у статті 102 ПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у разі, якщо виникають обставини, внаслідок яких товари/послуги не будуть поставлені, а сума авансового внеску повертається платнику податку – отримувачу (покупцю) таких товарів/послуг, виникає право на зменшення раніше нарахованої суми податкового зобов»язання з ПДВ на підставі складеного ним розрахунку коригування до податкової накладної та зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. Обов»язок щодо реєстрації такого розрахунку коригування в ЄРПН покладається на платника податку – отримувача (покупця) товарів/послуг.

Якщо податкова накладна, що підлягала реєстрації в ЄРПН платником податку – постачальником (продавйцем) товарів/послуг, не була зареєстрована у становлений законодавством строк, то така податкова накладна не може бути зареєстрована в ЄРПН. При цьому розрахунок коригування до такої податкової накладної також не може бути зареєстрований, а нараховані платником податку – постачальником (продавцем) товарів/послуг податкові зобов'язання з ПДВ відповідно не можуть бути зменшені.

Починаючи з 01.01.2015 року платник податку має право зареєструвати в ЄРПН податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені, починаючи із зазначеної дати.

Одночасно Законом №2198 надано можливість платникам податку включати до податкового кредиту суми податку, які зазначені у податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, протягом 1095 календарних днів з дати їх складення.

Отже, розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 01.02.2015 і відомості якої не підлягали внесенню до ЄРПН у зв’язку з недосягненням суми, визначеної п. 11 підрозділу 2 р. XX ПКУ, підлягає реєстрації після реєстрації такої податкової накладної (п. 6 Порядку № 1246). Для цього постачальник (продавець) товарів (послуг) повинен протягом доби зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, установлених ст. 102 ПКУ) і розрахунок коригування до неї.

У ст. 192 ПКУ немає встановленого строку давності для коригувань податкових зобов’язань і податкового кредиту. Для окремих випадків такі обмеження містить п. 6 Порядку № 1246. Зокрема у цьому пункті зазначено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав вірну оцінку встановленим у справі обставинам та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення суду є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не встановленою.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ ЮРОУП ПЕТРОЛЕУМ» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Собків Я.М.

Повний текст виготовлено: 31 жовтня 2018 року.