Справа № 807/3295/13-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

30 жовтня 2018 року

справа №807/3295/13-а

адміністративне провадження №К/9901/7240/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року у складі суддів Онишкевич Т.В., Попко Я.С., Левицька Н.Г. у справі №807/3295/13-а за позовом Товариства з обмеженню відповідальністю «Полімер-Техніка» до Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

21 вересня 2013 року Товариство з обмеженню відповідальністю «Полімер-Техніка» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення податкового органу від 09 серпня 2013 року № про зменшення позивачу від'ємного значення об'єктом оподаткування за 2012 рік у розмірі 612432 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

18 листопада 2013 року постановою Закарпатського окружного адміністративного суду у задоволені позову Товариства відмовлено з підстав доведеності податкового правопорушення податковим органом, покладеного в основу прийняття податкового повідомлення - рішення.

06 травня 2015 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2013 року, ухвалено нову постанову, якою позов Товариства задоволено, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення - рішення податкового органу від 09 серпня 2013 року № , з мотивів недоведеності податковим органом податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірного податкового повідомлення - рішення, а саме положень абзацу другого підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 Податкового кодексу України.

25 травня 2015 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити повністю.

Відповідач доводить, що у будь-якому разі платник податків повинен визнати витрати тільки в сумі, яка не перевищує суми отримання доходів.

09 червня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 26 травня 2015 року, та витребувано справу №807/3295/13-а з Закарпатського окружного адміністративного суду.

26 червня 2015 року Товариством надані заперечення на касаційну скаргу податкового органу до Вищого адміністративного суду України, в яких позивач просить касаційну скаргу податкового органу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

05 липня 2016 року справа №807/3295/13-а надійшла до Вищого адміністративного суду України.

23 січня 2018 року справа №807/3295/13-а разом із матеріалами касаційного провадження К/9901/7240/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 22105225, перебуває на податковому обліку податкового органу з 24 червня 1996 року.

Податковим органом у липні 2013 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2012 року, результати якої викладені в акті перевірки від 26 липня 2013 року №4/07-12-22/22105225 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 09 серпня 2013 року прийняте податкове повідомлення-рішення № про зменшення позивачу від'ємного значення об'єктом оподаткування за 2012 рік у розмірі 612432 грн., згідно з пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки, за порушення платником податку підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 абзацу «а» Податкового кодексу України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з поданою Товариством податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2012 рік, від'ємне значення об'єкта оподаткування складає 612432,00 грн.

У межах спірних відносин, спірним є питання наявності або відсутності підстав застосування встановлених положеннями абзацу другого підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 Податкового кодексу України обмежень.

Оцінюючи спірну операцію суд першої інстанції дійшов висновку наявності підстав для врахування доходів і витрат за контрольованими операціями, а саме витрат за операціями з давальницькою сировиною, в частині які не компенсовані доходами при наданні послуг по переробці давальницької сировини.

Відповідно до приписів абзацу 2 підпункту 153.2.6 пункту 153.2 статті 153 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, витрати, понесені у зв'язку з продажем/обміном товарів, виконанням робіт, наданням послуг пов'язаним з таким платником податку особам або за операціями з давальницькою сировиною, визнаються в розмірі, що не перевищує доходи, отримані від такого продажу/обміну.

Застосовуючи положення цього пункту податковий орган виходив виключно із оцінки доходності операцій з давальницькою сировиною, без врахування того, за цією нормою врегульовані особливості оподаткування операцій із пов'язаними особами.

Суд апеляційної інстанції оцінюючи спірні правовідносини дійшов висновку, що пункт 153.2 статті 153 Податкового кодексу України врегульовує оподаткування операцій із пов'язаними особами, а отже для застосування його приписів до операцій Товариства з його контрагентами «ZF Блектронікс Клаштерець» та «TENTE - ROLLEN Gmbh» необхідним є встановлення наявності передбачених підпунктом 14.1.159 пункту 14.1 статті 14 цього кодексу критеріїв таких осіб.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції та зазначає, що податковим органом під час проведення перевірки, впродовж судового розгляду в судах попередніх інстанцій та касаційною скаргою обов'язкова умова застосування покладених в основу прийняття податкового повідомлення - рішення норми, а саме обставин, з якими закон пов'язує можливість віднесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер - Техніка» та його контрагентів «ZF Блектронікс Клаштерець» та «TENTE - ROLLEN Gmbh» до пов'язаних осіб, не доведена.

Суд зазначає, що відповідачем касаційною скаргою не обґрунтовано, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, внаслідок чого у цій частині касаційна скарга є невмотивованою.

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Свалявської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року у справі №807/3295/13-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер