Справа № 520/4551/18
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4551/18
Провадження № 2-а/520/341/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.,

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до інспектора патрульної поліції 4-ої роти 3-го батальйону

Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

Рижова Антона Валерійовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції,

про визнання протиправною та скасування постанови

про накладення адміністративного стягнення

по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 13 квітня 2018 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Рижова Антона Валерійовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №501977 від 05 квітня 2018 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок, та справу про адміністративне правопорушення - закрити, посилаючись на те, що інспектором не дотримано процесуального порядку розгляду справи, інспектор не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення та складати оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення, тому просить скасувати постанову.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу суду справу за вказаною позовною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2018 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. Одночасно судом було ухвалено залучити до участі у справі Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

21 травня 2018 року до суду надійшли пояснення від представника третьої особи, в якій представник просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17 вересня 2018 року підготовче провадження по адміністративній справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання 30 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, однак 29 жовтня 2018 року надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить суд задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання, призначене на 30 жовтня 2018 року, не з'явились, про дату. час і місце проведення якого повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою. У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням поданої позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, неявки відповідача та третьої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, не повідомивши суд про причини неявки, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі на підставі документів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1. не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 05 квітня 2018 року приблизно о 13 годині 15 хвилин під час патрулювання інспектором патрульної поліції 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Рижовим Антоном Валерійовичем, було виявлено порушення водієм ОСОБА_1, керуючим транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався по вулиці Отамана Головатого в місті Одесі, пункту 207 Правил Дорожнього Руху України.

За результатами розгляду справи про скоєне ОСОБА_1 правопорушення було винесено постанову серії про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №501977 від 05 квітня 2018 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 будучи незгодним з вказаною постановою звернувся до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо посилання позивача на порушення встановленого КУпАП порядку притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

На думку позивача, такі порушення полягали в тому, що було здійснено розгляд справи на місці вчинення правопорушення, чим порушено вимоги ст. ст. 258, 276 КУпАП.

У відповідності до положень ст. 276 КУпАП, відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою, як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 222 КпАП України, Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1-3 ст.258 КпАП України, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в'їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється на: 1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті; 2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. 3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п.4 Розділу І вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у тому числі, передбаченого статтею 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов'язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 1ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, який полягає у тому, що постанова виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Обґрунтовуючи свої доводи про те, що розгляд справи повинен був здійснюватися за місцезнаходженням органу Національної поліції позивач посилається на ст. 276 КУпАП, яка визначає місце розгляду справи під час провадження у справі про адміністративне правопорушення. Як раніше зазначалося, у даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося.

Оскаржувана постанова була складена на місці вчинення правопорушення, як це передбачено ч. 4 ст. 258 КУпАП.

За таких обставин посилання позивача на порушення відповідачем вимог ст. 276 КУпАП є необґрунтованими.

Щодо посилань позивача на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, суд зазначає, що Конституційним Судом України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини було розглянуто питання щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 126 ч.1 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ЗУ "Про Правила дорожнього руху» (ч. 1 ст. 126 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення з дотриманням вимог КУпАП, що і було зроблено у даному випадку.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх посилань, що спірна постанова, винесена з порушеннями та у невідповідності до чинного законодавства України.

Суд не вбачає незаконності та протиправності дій щодо позивача, який порушив ПДР, у зв'язку з чим був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з чим, суд вважає, що дії відповідача ґрунтуються на законі, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає залишенню без змін, дії відповідачів є правомірними, а адміністративний позов підлягає залишенню без задоволення, як такий, що необґрунтований та безпідставний.

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 7, 126, 213, 222, 251, 258, 276, 283 КпАП України, ст. 2, 22, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_2) до інспектора патрульної поліції 4-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Рижова Антона Валерійовича (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №501977 від 05 квітня 2018 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено - 30 жовтня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.