Справа № 2140/1831/18
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 р.

м. Херсон

Справа № 2140/1831/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної інноваційно фінансово-кредитної установи до Управління державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області, третя особа: Інститут тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" про визнання протиправною відмови та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Державна інноваційна фінансово-кредитна установа (далі - позивач, Установа, стягувач) звернулася з адміністративним позовом до Управління Державної казначейської служби України в Чаплинському районі Херсонської області (далі - відповідач, УДКС України в Чаплинському районі), третя особа: Інститут тваринництва степових районів ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова", в якому просить:

- визнати протиправною відмову УДКС України в Чаплинському районі Херсонської області прийняти до виконання наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. щодо примусового стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи;

- зобов'язати УДКС України в Чаплинському районі Херсонської області прийняти до виконання наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. щодо примусового стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім.М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Установою було подано до УДКС України в Чаплинському районі заяву про примусове виконання наказу Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. про стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи 2845950,61 грн. боргу, до якої додано всі передбачені законодавством документи для безспірного списання коштів відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845. Однак відповідач листом від 18.07.2018 р. № 03-35/93 повернув наказ без виконання, мотивуючи це тим, що відповідно до пп.9 п.9 вказаного Порядку № 845 органи Казначейства здійснюють виконання рішень суду шляхом безспірного списання коштів з рахунків боржника та не мають права виконувати судові рішення у спосіб, відмінний від встановленого Порядком № 845. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою, оскільки Інститут тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" є бюджетною установою, одержувачем бюджетних коштів, тому в силу приписів ч.2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. про стягнення коштів з бюджетної установи повинен виконуватись органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Ухвалою від 06.09.2018 р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 20.09.2018р. у справі відкрито спрощене позовне провадження і призначено судове засідання на 01.10.2018 р. о 09:00 год.

Ухвалою від 20.09.2018 р. відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів, а саме інформації про кількість рахунків Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова", рух та наявність на них коштів.

28.09.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що в наказі Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 02.06.2016 р. зазначено: "стягнути з Інституту "Асканія-Нова" на користь позивача заборгованість за інноваційним договором № 18 від 15.06.1998 р. в сумі 2845950,61 грн., за рахунок майна, що належить Інституту "Асканія-Нова" на праві власності. Стаття 25 Бюджетного кодексу України надає Державній казначейській службі України повноваження здійснювати безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Органи Казначейства здійснюють виконання рішень суду на підставі наданих стягувачем документів, зазначених у п.6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, та не мають права виконувати судові рішення у спосіб, відмінний від встановленого Порядком та самостійно його змінювати. Самостійне визначення коштів у складі майна фактично є зміною порядку виконання цього судового рішення. Повноваження щодо зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення та роз'яснення рішення суду, згідно приписів ст.ст.89, 121 ГПК України, віднесено до компетенції суду. Управління Казначейства 13.06.2018 р. повідомило позивача, що виконати рішення у спосіб як просить позивач, тобто стягнути за рахунок майна, неможливо та керуючись пп.2 п.11 Порядку № 845, з метою отримання від позивача додаткових відомостей для виконання рішення, відклало безспірне списання коштів. Протягом місяця з дня повідомлення позивача, щодо отримання додаткових відомостей для виконання безспірного списання останнім таких відомостей не було надано, у зв'язку з чим управлінням Казначейства, керуючись пп.9 п.9 Порядку № 845, повернуло без виконання судовий наказ листом від 18.07.2018 р.

Ухвалою від 01.10.2018 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та задоволено клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Інститут тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова". У зв'язку з цим відкладено розгляд справи на 19.10.2018 р. на 13:00 год.

18.10.2018 р. від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, згідно яких просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що все майно Інституту є державною власністю і використовується у виробничій діяльності. У третьої особи відкритий рахунок в УДКС України в Чаплинському районі, на який Національна академія аграрних наук України перераховує кошти з Державного бюджету України тільки на захищені статті видатків: оплата податків, комунальних платежів, послуг з газо та електропостачання та виплата заробітної плати. Кошти, які надходять на цей рахунок, також не належать Інституту, а належать державі в особі НААН.

01.10.2018 р. від представника позивача, а 19.10.2018 р. від представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст.205 КАС України).

Згідно ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 22.05.203 р. у справі № 11/129 з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи стягнуто 2845950,61 грн. боргу за рахунок майна, набутого за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р., тобто за рахунок обладнання первинної обробки вовни з використанням магнітних полів та пружних коливань.

03.06.2003 р. Господарським судом Херсонської області на виконання вказаного рішення суду від 22.05.2003 р. видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.04.2016 р. заяву позивача про зміну способу виконання рішення задоволено, змінено спосіб виконання щодо частини, що залишається невиконаною, а саме, щодо суми 2845950,61 грн., на стягнення власне коштів у сумі 2845950,61 грн. зі стягнення цих коштів за рахунок певного іншого майна.

Постановою Одеського апеляційного Господарського суду від 02.06.2016 р. ухвалу Господарського суду Херсонської області від 25.04.2016 р. змінено, викладено її резолютивну частину у наступній редакції: "Заяву Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про зміну способу виконання рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 22.05.2003 р. у справі № 11/129 (наказ від 03.06.2003 р.) про стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь позивача 2250000 грн. боргу, 507636,99 грн. відсотків, 47810 грн. втрат від інфляції, 15728,80 грн. 3 % річних та 71945,19 грн. пені, а всього 2893120,98 грн., за рахунок майна, набутого за інноваційну позику за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р., тобто за рахунок обладнання первинної обробки вовни з використанням магнітних полів та пружних коливань, в частині, що залишилася невиконаною в сумі 2845950,61 грн., на стягнення заборгованості за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р. в сумі 2845950,61 грн. за рахунок майна, що належить Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на праві власності.

Стягнути з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" ... на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи ... заборгованість за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р. в сумі 2845950,61 грн. за рахунок майна, що належить Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на праві власності".

Наказ Господарського суду Херсонської області від 03.06.2003 р. у справі № 11/129 визнати таким, що втратив чинність.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ з зазначенням правильних реквізитів сторін".

Господарським судом Херсонської області видано наказ № 11/129 від 16.06.2016 р., який було звернуто позивачем до примусового виконання шляхом подання до Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Державним виконавцем 26.08.2016 р. на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" та 03.04.2018 р. на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення) виконавчий документ повернуто стягувачу.

У зв'язку з цим Установа 07.06.2018 р. подала виконавчий документ до УДКС України в Чаплинському районі Херсонської області для виконання судового рішення.

Листом від 13.06.2018 р. № 03-35/66 відповідач повідомив Установу про відкладення на підставі пп.2 п.11 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" (далі - Порядок № 845) безспірного списання коштів у зв'язку необхідністю отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів, а саме надання відповідної ухвали суду про стягнення коштів з рахунків боржника.

Листом від 18.07.2018 р. № 03-35/93 відповідач на підставі пп.9 п.9 Порядку № 845 повернув виконавчий документ без виконання, оскільки протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Визначаючись із юрисдикцією спору, суд враховує викладену у постанові Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 р. у справі № 916/1226/16 правову позицію, згідно якої спори, що виникають під час виконання органами Державної казначейської служби України рішення суду про стягнення коштів з державного органу, мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства, а не у порядку статті 121-2 ГПК України; згідно із пунктом 15 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року дії (бездіяльність) та рішення органу Державної казначейської служби України можуть бути оскаржені відповідно до адміністративного суду.

Таким чином, з урахуванням суб'єктного складу та предмету спору він належить до юрисдикції адміністративного суду.

Щодо висновків по суті спору, то суд керується тим, що згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності із ст.ст.115, 116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час видачі наказу Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р.) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 5 Закону України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень. Так, за цією правовою нормою примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності із ст.1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий документ - наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. - передбачає стягнення з боржника на користь Установи заборгованості в сумі 2845950,61 грн. за рахунок майна, що належить Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на праві власності. Крім того, цей наказ відповідає вимогам, які встановлюються законодавством до виконавчих документів.

Згідно ст.ст.1, 2, 4 Закону України від 05.06.2012 р. № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Однак ч.2 ст.2 Закону України від 05.06.2012 р. № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" установлений імперативний припис про те, що дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, Статуту Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" (боржника) та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2000 р. № 979 Статуту Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (стягувача), ці юридичні особи є державними установами.

У зв'язку з цим суд наголошує, що ст.6 Закону № 1404-VIII установлено, що у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 р. № 2456-VI встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Згідно ст.25 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 р. № 2456-VI Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.43 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України: 1) розрахунково-касового обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контролю за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов'язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Згідно абз.2 п.1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. № 460/2011, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України.

Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (пп.5 п.4 цього Положення).

Аналогічно, згідно пп.3 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 р. № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно п.п.3, 4 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій)

Органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів.

У той же час, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання казначейством та його територіальними управліннями рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (п.2 Порядку № 845).

Враховуючи викладене, державні виконавці позбавлені можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами, згідно з якими стягувачами та боржниками є державні установи, тому стягувачам необхідно подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

За таких обставин наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. підлягає виконанню органами Казначейства.

Згідно п.6 Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв'язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім'я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Сторонами не спростовано обставин, що позивач при зверненні до відповідача подав передбачені п.6 Порядку № 845 документи.

Відповідно до п.8 Порядку № 845 органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Процедуру безспірного списання коштів з рахунків боржника визначено п.п.24-34 Порядку № 845.

Так, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Для здійснення безспірного списання коштів орган Казначейства відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання боржника. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань зазначеного боржника. Одночасно боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов'язані привести у відповідність із такими бюджетними зобов'язаннями інші взяті ним бюджетні зобов'язання.

Орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов'язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п'яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника.

Визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

У разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.

Якщо боржник, який є одержувачем бюджетних коштів, повідомляє про те, що заборгованість за виконавчими документами не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою, які їх уповноважили виконувати, та надає документи, які це підтверджують, орган Казначейства повертає виконавчі документи стягувачу для стягнення таких коштів через органи виконавчої служби.

У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Якщо у боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.

Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов'язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.

Безспірне списання коштів здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.

Орган Казначейства забезпечує облік та зберігання виконавчих документів до їх виконання в повному обсязі або повернення стягувачу.

Безспірне списання коштів з рахунків боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, здійснюється органом Казначейства з моменту відкриття відповідних асигнувань (надходження коштів на рахунок) на підставі розрахункового документа, оформленого відповідно до вимог законодавства.

Після здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника: 1) орган Казначейства готує відповідне повідомлення у двох примірниках, один з яких залишається в органі Казначейства, другий видається боржникові разом з випискою з рахунків; 2) боржник упорядковує свої зобов'язання та приводить зареєстровані в органі Казначейства бюджетні зобов'язання у відповідність з бюджетними асигнуваннями, а також вносить у разі потреби зміни до кошторису спеціального фонду в частині власних надходжень протягом місяця з дати здійснення безспірного списання коштів, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

У разі невиконання боржником зазначених вимог орган Казначейства може застосовувати заходи впливу відповідно до Бюджетного кодексу України.

Судом встановлено, що після отримання від позивача передбачених п.6 Порядку № 845 документів, відповідач замість вчинення перелічених вище дій фактично здійснив відкладення безспірного списання коштів на підставі пп.2 п.11 Порядку № 845, надіславши позивачу лист від 13.06.2018 р. № 03-35/66, яким запропонував надати додаткові відомості для виконання рішення про стягнення коштів, а саме відповідної ухвали суду про стягнення коштів з рахунків боржника. При цьому відповідач посилається на те, що згідно виконавчого документу передбачено здійснити стягнення за рахунок майна, що належить боржнику на праві власності, що не відноситься до повноважень органів Казначейства.

Оскільки такого судового рішення стягувачем подано не було, відповідач листом від 18.07.2018 р. № 03-35/93 на підставі пп.9 п.9 Порядку № 845 повернув виконавчий документ без виконання.

Надаючи оцінку цим діям відповідача, суд враховує, що відповідно до п.п.11, 12 Порядку № 845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі: 1) призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз'яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 2) необхідності отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, щодо підтвердження їх зарахування до бюджету або встановлення залишку сум платежів, що підлягають безспірному списанню, чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо; 4) у випадках, передбачених пунктами 39, 44 і 49 цього Порядку.

Безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам здійснюються після усунення обставин, що були підставою для відкладення безспірного списання таких коштів.

А згідно п.9 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: 1) виконавчий документ: не підлягає виконанню органом Казначейства; подано особою, що не має відповідних повноважень; пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження"; 2) судове рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку; 3) боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобов'язання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом; 5) стягувач узгодив відсутність зазначеної у виконавчому документі суми залишку невідшкодованого податку на додану вартість; 6) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 7) суми коштів, зазначені у виконавчому документі, перераховані боржником стягувачу; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства; 10) рішення про стягнення коштів з одержувача бюджетних коштів не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою; 11) наявні інші передбачені законом випадки.

Проте суд звертає увагу на те, що відповідно до п.п.4, 5, 12 Порядку № 845 органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право: 1) повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів; 2) звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання; 3) безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; 4) вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів; 5) застосовувати заходи впливу до боржників відповідно до Бюджетного кодексу України та у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органам Держаудитслужби; 6) відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком; 7) вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

У разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснює відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.

Як вже зазначалось, 16.06.2016 р. Господарським судом Херсонської області видано наказ № 11/129 про стягнення з боржника на користь Установи заборгованості в сумі 2845950,61 грн. за рахунок майна, що належить Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на праві власності.

Відповідно до ст.ст.116, 117 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час видачі наказу Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р.), виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби. Наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.84 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому резолютивна частина має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення).

При задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказуються: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобов'язана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення; розмір сум, що підлягають стягненню (основної заборгованості за матеріальні цінності, виконані роботи та надані послуги, неустойки, штрафу, пені та збитків, а також штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу); найменування майна, що підлягає передачі, і місце його знаходження (у спорі про передачу майна); найменування, номер і дата виконавчого або іншого документа про стягнення коштів у безспірному порядку (у спорі про визнання цього документа як такого, що не підлягає виконанню), а також сума, що не підлягає списанню.

У спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

В резолютивній частині рішення вказується про визнання договору недійсним у випадках, передбачених у пункті 1 статті 83 цього Кодексу.

При задоволенні заяви про визнання акта недійсним в резолютивній частині вказуються найменування акта і органу, що його видав, номер акта, дата його видання, чи визнається акт недійсним повністю або частково (в якій саме частині).

В резолютивній частині рішення вказується про розподіл судових витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст.18 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" (чинного на час видачі наказу Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р.), яка установлювала вимоги до виконавчого документа, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Дослідженням наказу Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. встановлено, що він відповідає вимогам ст.ст.116, 117 Господарського процесуального кодексу України, ст.18 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" та п.2 Порядку № 845 і передбачає стягнення коштів з боржника - державної установи.

Підставою для відкладення безспірного списання коштів відповідач визначив необхідність надання стягувачем додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів. Але при цьому такими відомостями, на думку відповідача, повинні бути судове рішення про стягнення коштів з рахунків боржника. Ненадання такого рішення слугувало підставою для повернення виконавчого документу.

На думку суду, відповідач при відкладенні та, в подальшому, поверненні виконавчого документу не врахував, що дії, які він вимагав вчинити стягувача, фактично відносяться до власних повноважень органів Казначейства при виконанні рішень про стягнення коштів відповідно до п.п.4, 5, 12 Порядку № 845. Крім того, ухвала суду про стягнення коштів з рахунків боржника, яку відповідач вимагав надати позивача, за своєю суттю є судовим рішенням про встановлення (зміну) способу виконання рішення, а тому її неможливо ототожнити з "додатковими відомостями для виконання рішення про стягнення коштів", які у розумінні Порядку № 845 були б законними підставами для відкладення безспірного списання коштів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктами 1, 2, 9 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 р. № 215 Положення про Державну казначейську службу України визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також дорученнями Кабінету Міністрів України і Міністра фінансів.

Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже відповідач, як територіальний орган Казначейства і суб'єкт владних повноважень, при здійсненні своїх повноважень зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з дотриманням принципів, визначених ч.2 ст.2 КАС України.

На думку суду, покладаючи на стягувача обов'язок вирішити в судовому порядку питання щодо визначення способу виконання виконавчого документа, який прямо віднесений чинними нормативно-правовими актами (Порядок № 845) до повноважень відповідача, та з урахуванням того, що за викладених вище обставин визначені відповідачем у листах від 13.06.2018 р. № 03-35/66, від 18.07.2018 р. № 03-35/93 підстави для відкладення безспірного списання коштів, а в подальшому і повернення виконавчого документа, не були на той час належними і законними, то УДКС України в Чаплинському районі тим самим діяло не на підставі, що передбачена Порядком № 845 та необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, які мали значення для прийняття рішення (вчинення дії) щодо реалізації виконавчого документу та здійснення відповідно до нього безспірного списання коштів на користь позивача.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, які оскаржив позивач.

За змістом ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов Державної інноваційної фінансово-кредитної установи є обґрунтованим і підлягає задоволенню; обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є належним, не суперечить закону, відповідає приписам ст.5 КАС України та є ефективним.

Керуючись стст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позов Державної інноваційно фінансово-кредитної установи (01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 65-б, ) до Управління державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області (75200, Херсонська область, смт.Чаплинка, вул.Паркова, 4, ), третя особа: Інститут тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" (75230, Херсонська область, Чаплинський район, смт.Асканія-Нова, вул.Соборна, 1, ) про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Державної казначейської служби України в Чаплинському районі Херсонської області (75200, Херсонська область, смт.Чаплинка, вул.Паркова, 4, ) у прийнятті до виконання наказу Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України в Чаплинському районі Херсонської області (75200, Херсонська область, смт.Чаплинка, вул.Паркова, 4, ) прийняти до виконання наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р.

Стягнути з Управління Державної казначейської служби України в Чаплинському районі Херсонської області (75200, Херсонська область, смт.Чаплинка, вул.Паркова, 4, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державної інноваційно фінансово-кредитної установи (01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 65-б, ) судовий збір у сумі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 11.5