Справа № 2а-3447/10/2570
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3447/10/2570
ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2010 р. м. Чернігів

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді – Гром Л.М.

при секретарі - Тищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Прилуцький завод «Білкозин» до Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Чернігівської області про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

02.07.2010 року, Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцької об’єднаної державної податкової інспекції Чернігівської і просив суд визнати дії Прилуцької ОДПІ неправомірними відносно описаних порушень податкового законодавства в пунктах 1, 2, 4 розділу 4 акту перевірки № 466/23-00418604 від 13.05.2010 року, визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 27 травня 2010 року № /0/954 та № /0/955, як такі, що прийняті без достатніх підстав та не відповідають вимогам чинного законодавства України; скасувати рішення Прилуцької ОДПІ про результати розгляду первинних скарг № 627/106/25-010 від 15.06.2010р.; визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 16 червня 2010 року № /1/1111 та № /1/1112, як такі, що прийняті без достатніх підстав та не відповідають вимогам чинного законодавства. Свої вимоги мотивує тим, що податковим органом був складений акт № 466/23-00418604 від 13.05.2010 року про результати планової виїзної перевірки ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009р. з порушеннями чинного законодавства, що потягло за собою неправомірність прийнятих на підставі такого акту податкових повідомлень-рішень.

В подальшому позивачем неодноразово змінювались позовні вимоги і на дату прийняття рішення на вирішення суду було поставлено наступні вимоги: визнати не чинним податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2010 року № /1/1111 на суму 263046,40 грн. та штрафних санкцій 77077,70 грн., визнати не чинним податкове повідомлення-рішення від 16 червня 2010 року № 000502300/1/1112 на суму 2182787,3 грн. (в тому числі за основним платежем 1232420,00 грн. та за штрафними санкціями 950367,30 грн.)

20.07.2010 року представником позивача було подано заяву, в якій зазначалось про зміну найменування позивача, а саме з Відкритого акціонерного товариства «Прилуцький завод «Білкозин» на Публічне акціонерне товариство «Прилуцький завод «Білкозин». На підтвердження даного факту, представником позивача було додано до вказаної заяви копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АБ № 595824 та довідки з ЄДРПОУ № 316878, що знаходяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили задовольнити його в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначили, що основною причиною допущеного порушення з боку ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» на думку перевіряючого є акт планової документальної перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства №384/232-00/234037987 від 11.02.2010 року платника податку ДПІ у Заводському районі м. Миколаїв ПП «СРЗ-Нерпа» (код 234037987). При цьому в даному акті йдеться мова про встановлення нікчемного правочину (без будь-якого судового рішення з цього приводу) по отриманню послуг по переробці гольового спілка, який стосується тільки такого платника податку як ПП «СРЗ-Нерпа». Подальші посилання на ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України та на ст.207, 208 Господарського кодексу України, а також на інші нормативні документи стосуються знову ж таки взаємовідносин платника податку ПП «СРЗ-Нерпа» м. Миколаїв з третіми особами, а не з ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин», оскільки останній мав господарські операції в розумінні Цивільного та Господарського кодексів України на підставі договору №1/08/238 від 21.03.2008 року на поставку голинного спілку із відповідними змінами та доповненнями. При цьому даний договір №1/08/238 від 21.03.2008 року на поставку голинного спілку працівниками Прилуцької ОДПІ не був визнаний недійсним чи то нікчемним в судовому порядку. Але всупереч цьому перевіряючим без посилання на будь-які первинні документи бухгалтерського та податкового обліку ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» прийнято рішення про завищення суми ПДВ заявлену до бюджетного відшкодування та донараховано податок на прибуток.

Таким чином вказаний акт №384/232-00/234037987 від 11.02.2010 року допускає припущення податкового органу м. Миколаїв на порушення допущені платником податку ПП «СРЗ-Нерпа» під час його діяльності з третіми особами, але ні в якому разі це не вказує на порушення допущені ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин». Це вказує про суб'єктивне припущення перевіряючого щодо описаних порушень в акті перевірки, що в будь-якому випадку послугувало неправомірною підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Вказували й на те, що під час прийняття оскаржуваного рішення працівниками Прилуцькою ОДПІ не було взято до уваги той факт, що від ПП «СРЗ-Нерпа» в 2009 році отримувалась сировина для виробництва ковбасних оболонок згідно договору №1/08/238 від 21.03.2008 року на поставку голинного спілку працівниками, який до речі не був визнаний недійсним чи то нікчемним в судовому порядку. Придбання голинного спілку безпосередньо пов'язано з господарською діяльністю ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин», оскільки в процесі переробки останнього підприємство виробляє білкові ковбасні оболонки.

Крім цього під час перевірки податкова вивчала первинні бухгалтерські та податкові документи, які виписувались на підставі вказаного договору №1/08/238 від 21.03.2008 року платником ПДВ ПП «СРЗ-Нерпа». У відповідності до порядку заповнення податкової накладної затвердженого наказом ДПА України №165 від 30 травня 1997 року за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 року було виписано ряд податкових накладних.

Тобто на підставі вищевказаних первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують здійснення господарських операцій по договору №1/08/238 від 21.03.2008 року, ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» правомірно використав право на податковий кредит у розумінні Закону України Про податок на додану вартість» та правомірно відніс до складу валових витрат виробництва витрати пов'язані з придбанням сировини (спілок голинний) від ПП «СРЗ-Нерпа» у розумінні Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». При цьому під час проведення перевірки на лист Прилуцької ОДПІ №2174/10/23-123 від 15.04.2010р. підприємство ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» з супровідними листами №265 від 15.04.2010 р, №294 від 23.04.2010р. надало копії з первинних документів по взаємовідносинах підприємства з ПП «СРЗ-Нерпа».

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували. Зазначали, що дії Прилуцької ОДПІ щодо прийняття податкових повідомлень-рішень є правомірними, зазначили, що посилання Позивача в позові на порушення оформлення акту перевірки є необґрунтованим, оскільки відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого Наказом ДПА України від 10.07.05р. № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.08.05р. за № 925/11205, із змінами та доповненнями, (далі - Наказ № 327) акт перевірки - це службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Актом перевірки ДПІ у Заводському р-ні м. Миколаєва від 11.02.2010 року № 384/232-00/23403798 визначено, що податкові зобов'язання та податковий кредит ППФ «СРЗ-Нерпа» проведені на підставі нікчемного правочину, у відповідності до ст..3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» підлягають коригуванню (зменшенню).

Крім того, ДПІ у Заводському р-ні м. Миколаєва листом від 28.04.2010 року № 5268/232-16/2 повідомлено, що ППФ «СРЗ-Нерпа» адміністративне та судове оскарження фактів, встановлених в акті планової виїзної перевірки Приватного підприємства фірми «СРЗ-Нерпа» від 11.02.2010 року № 384/232-00/23403798 не здійснює.

Отже, на думку представників відповідача, акт перевірки, в якому встановлені факти порушень, є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Відповідно до даного акту, вказано, що ППФ «СРЗ-Нерпа» мало взаємовідносини щодо отримання послуг по переробці гольового спілка з ПП «Універсалпромторг», ПП «Торстройприоритет», ПП «ТГВ-Снаб», ПП «ДСН-ОПТСТРОЙ» за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 рік, хоча послуг по переробці жодне із вказаних підприємств не надавало. Таким чином, було доведено та визнано, що вказані договори є нікчемними.

Представники Прилуцької ОДПІ наголошували на те, що ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» був обізнаний щодо походження сировини та її фактичного продавця та мав можливість дізнатись і про ціну сировини та придбавати її на більш вигідних умовах, тобто мінімізувати свої витрати.

На підставі ч.3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 02 серпня поточного року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 06.08.2010 року, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на слідуючих підставах.

В судовому засіданні встановлено, що Прилуцькою ОДПІ проведено планову виїзну перевірку відкритого акціонерного товариства «Прилуцький завод «Білкозин» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, за результатами якої складено акт перевірки від 13.05.2010 року № 466/23-00418604. На підставі даного акту перевірки, Прилуцькою ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.05.2010р. № /0/954 (форми «В1») про суму завищення бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 263 046, 40 грн. і 77 077, 70 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції, та від 27.05.2010 року № /0/955 (форми «Р») про сплату донарахованої перевіркою суми податку на прибуток в розмірі 1 232 420, 00 грн. та 950 367, 30 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, Позивач 04.06.2010 року подав на них скаргу до відповідача.

17.06.2010 року підприємство отримало поштою від Прилуцької ОДПІ рішення про результати розгляду первинних скарг за вих.. № 627/106/25-010 від 15.06.2010р., яким позивачу було відмовлено у задоволенні його скарги та виписані нові податкові повідомлення-рішення № /1/1111 та № 000502300/1/1112 від 16 червня 2010 року.

Встановлено, що ДПІ у Заводському районі м. Миколаїв був складений акт планової документальної перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства №384/232-00/234037987 від 11.02.2010 року платника податку ДПІ у Заводському районі м. Миколаїв ПП «СРЗ-Нерпа» (код 234037987). При цьому в даному акті йдеться мова про встановлення нікчемного правочину по отриманню послуг по переробці гольового спілка, який стосується тільки такого платника податку як ПП «СРЗ-Нерпа». Подальші посилання на ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України та на ст.207, 208 Господарського кодексу України, а також на інші нормативні документи стосуються взаємовідносин платника податку ПП «СРЗ-Нерпа» м. Миколаїв з третіми особами, а не з ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин», оскільки останній мав господарські операції в розумінні Цивільного та Господарського кодексів України на підставі договору №1/08/238 від 21.03.2008 року на поставку голинного спілку із відповідними змінами та доповненнями. При цьому, даний договір №1/08/238 від 21.03.2008 року на поставку голинного спілку працівниками Прилуцької ОДПІ не був визнаний недійсним чи то нікчемним в судовому порядку. Але всупереч цьому перевіряючим без посилання на будь-які первинні документи бухгалтерського та податкового обліку ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» прийнято рішення про завищення суми ПДВ заявлену до бюджетного відшкодування та донараховано податок на прибуток.

Таким чином, вказаний акт №384/232-00/234037987 від 11.02.2010 року допускає припущення податкового органу м. Миколаїв на порушення допущені платником податку ПП «СРЗ-Нерпа» під час його діяльності з третіми особами, але не вказує на порушення допущені ПАТ «Прилуцький завод «Білкозин».

З вищевикладеного випливає, що порушення податкового законодавства виписані в акті перевірки були допущенні іншим платником податку ПП «СРЗ-Нерпа», а тому за вказані порушення в даному акті повинен відповідати саме цей платник, про що і вказує акт на який посилається відповідач.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначальною ознакою валових витрат є їх зв'язок з господарською діяльністю платника податку. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в податкових правовідносинах є її направленість на отримання доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формах (Пункт 1.32 статті 1 цього Закону).

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього ж Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією і веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) та охороною праці з урахуванням обмежень, установлених підпунктами 5.3 - 5.8 цієї статті.

Звідси випливає, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг.

Під час прийняття оскаржуваного рішення представниками Прилуцькою ОДПІ не було взято до уваги той факт, що від ПП «СРЗ-Нерпа» в 2009 році отримувалась сировина для виробництва ковбасних оболонок згідно договору №1/08/238 від 21.03.2008 року на поставку голинного спілку працівниками, який до речі не був визнаний недійсним чи то нікчемним в судовому порядку. Придбання голинного спілку безпосередньо пов'язано з господарською діяльністю ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин», оскільки в процесі переробки останнього підприємство виробляє білкові ковбасні оболонки.

Основним видом діяльності ВАТ "Прилуцький завод "Белкозин" є виробництво білкової ковбасної й сосискової оболонки. Частка матеріальних витрат у витратах на виробництво продукції становить більше 70% , при цьому основним видом сировини є спілок голинний.

При цьому в акті перевірки № 466/23-00418604 від 13.05.2010 Прилуцькою ОДПІ за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. були підтверджені наступні факти:

1. За вказаний період на ВАТ "Прилуцький завод "Білкозин" було вироблено та реалізовано продукції на суму 70 200 222 грн., що підтверджено даними бухгалтерського обліку, договорами, ВМД та іншими первинними документами. Вся реалізована продукція задекларована в 2009 р. у складі валових доходів..

2. Для виготовлення продукції ВАТ "Прилуцький завод "Білкозин" закуповував основну сировину (спілок голинний) у декількох постачальників ( у тому числі й у нерезидентів). При цьому одним з основних постачальників даного виду сировини протягом 2009 р. було ПП «СРЗ Нерпа».

3. Факт одержання ( у тому числі , доставки) сировини від ПП «СРЗ Нерпа» був підтверджений належним чином оформленими первинними документами й даними бухгалтерського обліку.

4. Факт використання сировини, отриманої від ПП «СРЗ Нерпа», підтверджений виготовленою й відвантаженою ( у тому числі на експорт) продукцією.

5. Сировина в ПП «СРЗ Нерпа» відповідно до договору поставки № 1/08/238 від.21.03.2008 р. закуповувалась по договірним (вільним) цінах.

Відповідно до діючого законодавства ціна є істотною умовою господарського договору. Суб'єкти, господарювання можуть використовувати в господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані й регульовані ціни.

За змістом підпунктів 7.7.1, 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. У разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»у тій самій редакції податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону заборонено включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Встановлено, що на час здійснення господарських операцій (за якими податкова інспекція не визнала обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ) постачальник позивача ПП «СРЗ-Нерпа» було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також мало свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ. За таких обставин покупець не може нести відповідальність ані за несплату податків такими постачальниками, ані за можливу недостовірність відомостей про нього наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

До того ж, несплата ПДВ продавцем і його постачальниками сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену продавцю разом із ціною товару (послуги).

Водночас факт порушення контрагентами-постачальниками позивача своїх податкових зобов’язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди –відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов’язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов’язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.

Крім того, у разі безтоварності здійснених операцій визначення податкового кредиту було би безпідставним і ПДВ не підлягав би відшкодуванню з бюджету, незважаючи на наявність у платника податку (позивача у справі) податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також доказів сплати продавцю вартості товару з ПДВ.

Однак, факт поставки сировини позивачу від ПП «СРЗ-Нерпа» за договором поставки № 1/08/238 від.21.03.2008 р. підтверджений позивачем та відповідачем в акті перевірки № 466/23-00418604 від 13.05.2010р.

Також, необхідно зазначити, що відповідно до податкового повідомлення-рішення № /1/1111 від 16.06.2010 року, на момент перевірки вже було відшкодовано з Державного бюджету позивачу 154155,40 грн.

В судовому засіданні встановлено, що по кожному випадку подання заяв про повернення бюджетного відшкодування позивачем, Прилуцькою ОДПІ проводились позапланові виїзні перевірки ПАТ «Прилуцький завод «Білкозин» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок, що підтверджується відповідними довідками, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Даними перевірками підтверджено відображені ВАТ «Прилуцький завод «Білкозин» у деклараціях суми бюджетного відшкодування. Відповідно до цього відповідачем подавались висновки до органів Державного казначейства України для вказаного відшкодування таких сум.

Проте, на сьогоднішній день, Прилуцькою ОДПІ дане бюджетне відшкодування вважається неправомірним тільки на підставі повідомлення ДПІ у Заводському районі м. Миколаїв викладене в акті № 384/232-00/234037987 від 11.02.2010 року, оскільки на їх думку, вчинені правочини між позивачем та ПП «СРЗ-Нерпа» є нікчемними. Однак, представниками відповідача не було надано жодного рішення в розумінні ст.. 17 КАС України, як то податкове повідомлення-рішення тощо, винесеного на підставі вищевказаного акту.

До того ж, податковим органом не наведено жодних доводів та не подано будь-яких доказів, які могли б свідчити про наявність обставин, що виключають обґрунтованість заявленої позивачем податкової вигоди – як-то безтоварний та/або фіктивний характер здійснених операцій, протиправний характер укладених договорів, систематична несплата контрагентом позивача ПДВ до бюджету тощо.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ «Прилуцький завод «Білкозин» до Прилуцької ОДПІ підлягають задоволенню, а податкові повідомлення-рішення № /1/1111 та № /1/1112 від 16.06.2010 року необхідно визнати нечинними, як такі, що безпідставно прийняті всупереч вимогам діючого законодавства.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, доводи позивача обґрунтовані належними та допустимими доказами по справі і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122, 158-163, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 16.06.2010 року № /1/1111 на суму 263 046,40 грн. та штрафних санкцій 77 077,70 грн.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 16.06.2010 року № /1/1112 на суму 2182787,30 грн. (в тому числі за основним платежем 1 232 420,00 грн. та за штрафними санкціями 950 367,30 грн.)

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 06 серпня 2010 року.

Суддя Гром Л.М.