Справа № 161/14337/18
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/523/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря Загоровської І.І.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення передбачене ч. 2 ст. 121-2 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у сумі 225, 00 грн. Зазначає, що 29.08.2018 року, будучи водієм маршрутного таксі №12 фірми «Санрайз», здійснюючи свій черговий маршрут був спинений працівниками поліції на вул. Львівська, 46. Працівники поліції повідомили позивача, що він спинився не на зупинці громадського транспорту, відчинив двері та висадив пасажира, чим порушив п. 21.4. ПДР. Вказує, що не здійснював зупинку, а якщо і здійснював то вона була вимушеною.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є незаконним. Жодних доказів, які б доводили факт вчинення ним правопорушення поліцейський не зазначив. Позивач вважає, що відповідач, як посадова особа, що винесла оскаржувану постанову, не зясував всіх обставин , які мають значення для справи, як цього вимагає ст. 280 КУпАП. Зокрема, не було складено протоколу у справі про адміністративне правопорушення, не було відібрано пояснення у свідків. Крім того, позивач зазначає, що були порушені його права передбачені ст. 268 КУпАП, що є порушенням процесуальних норм при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №039691 від 29.08.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що не здійснював рух з відкритими дверима та вимушений був здійснити зупинку, оскільки пасажирка дуже в агресинвій формі вимагала зупинитися.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що постанова винесена згідно норм чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_4, опитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що зупинка водія була вимушеною, оскільки в салоні маршрутного таксі знаходилася пасажирка, яка вела себе дуже агресивно та своїми діями заважала водію керувати транспортним засобом.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії ВР №039691 від 29.08.2018 року, ОСОБА_1 близько 11 год 10 хв керуючи маршрутним транспортним засобом марки «Богдан», д. н. з. АС 5387 ВА, у м. Луцьку по вул. Львівській, 46 здійснив зупинку не на зупинці громадського транспортну, відчинив двері та висадив пасажира, чим порушив п. 21.4. ПДР України (а.с. 4).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з п. 15.1. Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п. 15.2 вказаних правил поза спеціально відведеними місцями зупинка і стоянка дозволяються на правому узбіччі, а коли воно відсутнє або зупинка там неможлива -біля краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху міститься визначення маршрутного транспортного засобу, яким є автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Передбачений п. 5.41.1. ПДР знак «Пункт зупинки автобуса» позначає початок посадкового майданчика автобуса.

Пунктом 24 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2007 року №1184 передбачено, що місцями зупинки автобуса, який здійснює перевезення у режимі маршрутного таксі, визначаються кінцеві пункти маршруту. Посадка та висадка пасажирів з автобуса проводиться на їх вимогу у місцях зупинки громадського транспорту, а також в інших місцях з обов'язковим дотриманням Правил дорожнього руху.

Зі змісту ч.2 ст. 121-2 КУпАП вбачається, що порушення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, правил зупинки під час здійснення посадки (висадки) пасажирів тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, здійснення зупинки маршрутного таксі не на зупинці громадського транспорту, складає об'єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 121-2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту ( частини перша, друга, третя, пята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не довів того факту, на який посилається в своїй заяві та поясненнях, які надав в судовому засіданні, що ним була здійснена вимушена зупинка, оскільки пасажир вела себе агресивно, заважала керувати транспортним засобом та просила зупинити маршрутне таксі.

Відтворений в судовому засіданні запис з нагрудної камери інспектора в повній мірі підтверджує ту обставину, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку маршрутного транспортного засобу не на зупинці громадського транспорту і є доказами порушення правил дорожнього руху зі сторони позивача. З даного відеозапису також видно, що під час надання пояснень під час розгляд патрульним поліції справи, водій ОСОБА_1 не пояснив причини вимушеної зупинки.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_1 дій, які слугували підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 245,246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122 ч. 1, 126 ч. 1, 254, 258, 286, КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5