Справа № 2040/5977/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 р. № 2040/5977/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представник позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Крюкова О.О.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 2040/5977/18 за позовом ОСОБА_3 до заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Разміка Саркісовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд :

- визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С. щодо надання неповної та необґрунтованої відповіді ОСОБА_3 на скаргу на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017;

- зобов'язати заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С.надати повну та обґрунтовану відповідь ОСОБА_3 на скаргу на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017;

- зобов'язати заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С. провести службове розслідування стосовно відповідності займаній посаді та професійної придатності інспектора роти № 9 батальйону № 2 лейтенанта поліції ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.12.2017 звернувся до начальника Управління патрульної поліції в м. Харкові Департаменту патрульної поліції Ніколаєва О.М. зі скаргою на незаконні дії працівника патрульної поліції ОСОБА_5 Листом № Г-2345/41/14/02-2018 від 01.02.2018 заступником начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяном Р.С. надано відповідь на вказану скаргу, яка, на думку позивача, є неповною та необґрунтованою.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що на скаргу позивача від 26.12.2017 заступником начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяном Р.С. надано повну та обґрунтовану відповідь, а тому, підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

11 червня 2016 року інспектором роти № 9 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_5 винесено постанову про адміністративне правопорушення за серією ПС2 № 880905, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.2016 по справі № 639/4873/16-а позов ОСОБА_3 задоволено частково та скасовано постанову про адміністративне правопорушення № 880905 від 11 червня 2016 року в частині визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження по справі про вчинення ОСОБА_3 цього правопорушення закрито, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 по справі № 639/4873/16-а постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.2016по справі № 639/4873/16-а скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 11.06.2016 серії ПС 2 № 880905, винесену інспектором 9 роти батальйону № 2 Управління патрульної поліції у м. Харкові ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

26 грудня 2017 року ОСОБА_3 через свого представника звернувся до начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ніколаєва О.М. зі скаргою, в якій просив повідомити:

- чи проводилась за вказаним фактом службова перевірка після винесення постанови суду, чи був притягнутий до відповідальності інспектор роти № 9 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_5?;

- в разі не проведення службової перевірки, провести службову перевірку щодо інспектора роти № 9 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_5, який виніс незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення серія БР № 692548 від 12.08.2017;

- притягнути до адміністративної та дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 9 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_5 за порушення ЗУ "Про Національну поліцію", наказів МВС та Конституції України при виконані своїх службових обовязків;

- відповідно до ч. 1, абз. 4, ст. 19 ЗУ "Про звернення громадян" подану скаргу розглянути за його участі або за участю його представника;

- розглянути скаргу у термін, встановлений ст. 20 ЗУ "Про звернення громадян";

- письмово проінформувати про прийняте рішення негайно після його прийняття, а у випадку подовження строку розгляду - повідомити про це.

За результатом розгляду вказаного вище звернення, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на виконання вимог ЗУ "Про звернення громадян" листом № Г-2345/41/14/02-2018 від 01.02.2018 повідомило позивача, що у відповідності положень п.2.2. і п.2.2.19 розділу II "Підстави для проведення службового розслідування" Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від № 230 12.03.2013 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі надходження окремої ухвали суду про виявлені в службовій діяльності ОВС порушення законодавства, а оскільки постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, якою скасовано та визнано протиправною постанову про накладення адміністративне правопорушення серії ПС2 № 880905 від 11.06.2016 не є окремою ухвалою суду про виявлені в службовій діяльності порушення законодавства, вона не є саме таким судовим рішенням, яке безпосереднім чином зобовязує Управління до проведення службового розслідування та притягнення зазначеного поліцейського до відповідальності. Таким чином, вимоги скарги в пунктах 1,2,4,5,6 є обґрунтованими і є такими, які підлягають задоволенню, вимога в пункті 3 є безпідставною та такою, яка не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись із вказаною відповіддю позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено право громадян України звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно ст. 4 Закону України "Про звернення громадян", до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян).

Відповідно ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Стаття 19 Закону України "Про звернення громадян" встановлює обов'язок органу державної влади обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, а також на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Згідно з ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з відповіді начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С. № Г-2345/41/14/02-2018 від 01.02.2018, наданої за результатом розгляду скарги ОСОБА_3, відповідач повідомив, що пункти 1,2,4,5,6 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а пункт 3 є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Також, у вказаному листі зазначено, що підстави для притягнення поліцейського до відповідальності відсутні.

Судом встановлено, що в пункті 3 скарги від 26.12.2017 позивач просив притягнути до адміністративної та дисциплінарної відповідальності інспектора роти № 9 батальйону № 2 УПП у м. Харкові лейтенант поліції ОСОБА_5 за порушення ЗУ "Про Національну поліцію", наказів МВС та Конституції України при виконані своїх службових обовязків.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що листом № Г-2345/41/14/02-2018 від 01.02.2018 заступник начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надав обґрунтовані пояснення щодо кожного з пунктів скарги позивача.

Суд зазначає, що непогодження позивачем із наданою відповіддю по суті не є підставою для твердження того, що вказана відповідь є неповною та необґрунтованою.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С. щодо надання неповної та необґрунтованої відповіді ОСОБА_3 на скаргу на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017 та зобов'язання заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С. надати повну та обґрунтовану відповідь ОСОБА_3 на скаргу на незаконні дії працівника патрульної поліції від 26.12.2017.

Щодо зобов'язання заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С. провести службове розслідування стосовно відповідності займаній посаді та професійної придатності інспектора роти № 9 батальйону № 2 лейтенанта поліції ОСОБА_5, суд зазначає наступне.

У скарзі від 26.12.2017 року представник позивача просив повідомити відповідача чи проводилась службова перевірка відносно інспектора роти № 9 батальйону № 2 лейтенанта поліції ОСОБА_5

Листом № Г-2345/41/14/02-2018 від 01.02.2018 заступник начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісян Р.С. повідомив позивача, що оскільки постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016, якою скасовано та визнано протиправною постанову про накладення адміністративне правопорушення серії ПС2 № 880905 від 11.06.2016 не є окремою ухвалою суду про виявлені в службовій діяльності порушення законодавства, вона не є саме таким судовим рішенням, яке безпосереднім чином зобовязує Управління до проведення службового розслідування та притягнення зазначеного поліцейського до відповідальності.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи N R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Р.С. провести службове розслідування стосовно відповідності займаній посаді та професійної придатності інспектора роти № 9 батальйону № 2 лейтенанта поліції ОСОБА_5 не підлягають задоволенню.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та є такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (місце проживання - АДРЕСА_1, 61093, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до заступника начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Оганісяна Разміка Саркісовича (місцезнаходження - вул. Шевченко, буд. 315 А, м. Харків, 61033), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження - вул. Шевченко, буд. 315 А, м. Харків, 61033) про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Державного бюджету України (УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101, код 37999628, МФО 899998, рахунок 4012, код класифікації доходів бюджету 22030101, судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), "84" Окружні адміністративні суди) несплачений судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко