Справа № 826/1983/18
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 жовтня 2018 року № 826/1983/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., при секретарі судового засідання Морозовій Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича
простягнення заробітної плати

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3;

представника відповідача 1, 2 - Пісковенко І.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач або ОСОБА_1.) з позовною заявою до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також - відповідач 1 або Департамент), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, про стягнення з Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу через затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі в сумі 302 416 грн. 91 коп.

Разом з тим, через канцелярію суду позивачем було подано заяву про зміну предмету позову та залучення співвідповідача, в якій він просив залучити Київського міського голову Кличко Віталія Володимировича як співвідповідача у справі (далі також - відповідач 2 або Кличко В.В.) та стягнути солідарно з Департаменту та Київського міського голови Кличко Віталія Володимировича на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1, середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі № 826/5132/15 та період з 06.08.2015 по дату фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді або дату винесення рішення в даній адміністративній справі (в залежності від того, що з цих 2-х подій станеться раніше) із розрахунку 480,79 грн. за один робочий день. Зазначена заява була прийнята судом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки, станом на дату подання даної позовної заяви, відповідач 2 не здійснив поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), тим самим допустив протиправну бездіяльність, внаслідок чого виникла затримка у виконанні рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на відповідній посаді, отже позивач має право відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України на виплату середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення.

Відповідач 1 заперечуючи проти заяви позивача про зміну предмету позову та залучення співвідповідача наголосив, що з дати отримання виконавчого листа, а саме з 18.09.2015, позивач, не звернувшись з виконавчим листом безпосередньо до відповідача 2, навмисно затягує процес виконання виконавчого листа та саме поновлення на роботі. Також зауважив, що питання з кого саме має бути стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу, було вирішено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015.

Відповідач 2 просив суд відкласти розгляд справи за для вирішення питання виконання судового рішення у справі № 826/5132/15 мирним шляхом (укладання угоди про примирення), що не було прийнято судом до уваги за відсутності доказів вжиття заходів щодо його реалізації.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.07.2016, у справі № 826/5132/15 за позовом ОСОБА_1 до Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача, - Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, позовні вимоги було задоволено; визнано протиправним та скасовано розпорядження Київського міського голови Кличка В.В. № 89 «Про звільнення ОСОБА_1.» від 25.02.2015; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); стягнуто з Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На виконання зазначеного судового рішення, Окружним адміністративним судом міста Києва 18.09.2015 було видано ОСОБА_1 виконавчий лист строком пред'явлення до виконання до 06.08.2016.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.01.2016 ВП № 49922886 позивачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно до пункту 8 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Повідомленням від 07.12.2017 № 35929-0-33-17/20-1/9 позивача було повідомлено про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки керуючись пунктом 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ в частині стягнення заробітку не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.05.2018 ВП № 56310779 за виконавчим листом № 826/5132/15 від 18.09.2015 було відкрито виконавче провадження та надано боржнику - Київському міському голові Кличко В.В. строк (10 робочих днів) для добровільного виконання судового рішення.

Доказів добровільного виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі № 826/5132/15 відповідачами суду не подано.

Вважаючи таку поведінку відповідачів протиправною бездіяльністю, що призвело до безпідставної затримки виконання судового рішення, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам та поясненням представників сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді у відкритому судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуваннях усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі також - КЗпП), який регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно зі статтею 236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При цьому, зазначена вище стаття КЗпП не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, у разі якщо працівник не вчинив додаткових дій, у тому числі не пред'явив рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Разом з тим, відповідно до статті 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Аналогічні положення були закріплені у статтях 14, 255, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, який діяв до 15.12.2017.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до частини сьомої статті 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно виконується не з часу набуття ним законної сили (як це передбачено для переважної більшості судових рішень), а негайно з часу його проголошення (постановлення).

Аналогічна правова позиція визначена Верховним Судом в судовій практиці у подібних справах, зокрема, у постановах від 09.02.2018 у справі № П/811/218/14, від 16.02.2018 у справі № 807/2713/13-а.

В той же час, як вже зазначалося раніше, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі № 826/5132/15, у тому числі в частині поновлення на посаді, згідно з доводами позивача, які не заперечуються і не спростовуються відповідачами належними та допустимими доказами, на момент розгляду даної справи Київським міським головою Кличко В.В. (відповідач у справі № 826/5132/15) не виконана всупереч наведених положень КЗпП та Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення з 06.08.2015 по день постановлення рішення (постанови) у даній справі.

При цьому, відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі також - Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

З наявної в матеріалах справи довідки про середню заробітну плату, середньоденна заробітна плата позивача становить 480,79 грн.

Відповідно до визначених Міністерством соціальної політики України норм тривалості робочого часу у 2015-2018 роках, загальна кількість робочих днів за період з 06.08.2015 по 18.10.2018 склала 803 дні.

Виходячи з наведених величин, судом здійснено розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі № 826/5132/15, розмір якого становить 386 074,37 грн. (з 06.08.2015 по 18.10.2018), що підлягає стягненню на користь позивача.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Так, виконавчим листом № 826/5132/15, виданим на користь позивача Окружним адміністративним судом міста Києва 18.09.2015 на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015, боржником визначено Київського міського голову Кличко В.В. Натомість, Департамент не визначено боржником ні у зазначеному виконавчому листі, ні в резолютивній частині відповідного судового рішення, оскільки Департамент взагалі не приймав участі в адміністративній справі № 826/5132/15. При цьому, лише в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на стороні відповідача в адміністративній справі № 826/5132/15 приймало участь Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Таким чином, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі № 826/5132/15 підлягає з Київського міського голови Кличка В.В.

Отже, необґрунтованою є вимога в частині солідарного стягнення з відповідачів середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач 2 належним чином не виконав обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази та пояснення їхніх представників, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Стягнути з Київського міського голови Кличко Віталія Володимировича на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі № 826/5132/15 за період з 06.08.2015 по 18.10.2018 в сумі 386 074,37 грн. (триста вісімдесят шість тисяч сімдесят чотири гривні 37 копійок).

3. В іншій частині - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складено 22.10.2018

Суддя П.О. Григорович