Справа № 2040/7033/18
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 р. № 2040/7033/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Ломаги А.А.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова зарахувати стаж роботи з 01.02.1975 року по 01.03.1990 року на посаді лаборанта фірми "Облфото" для призначення ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 пенсії по інвалідності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 13.07.2018 року звернувся до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії по інвалідності. Відповідачем рішенням №149 від 20.07.2018 відмовлено у призначенні пенсії. Позивача вважає такі дії відповідач неправомірними, у зв'язку з чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 26.09.2018 о 10:00 год.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, надав заяву про розгляд справи без участі представника управління. Згідно наданого до суду відзиву пояснив, що ОСОБА_1 не надав трудову книжку. Згідно інформації, що міститься в системі персоніфікованого обліку страховий стаж та стаж по наданим документам становить 7 років 2 місяці 25 днів. У зв'язку з цим, права на призначення пенсії по інвалідності позивач не має.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 13.07.2018 року звернувся до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Київським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України рішенням від 20.07.2018 року №149 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідністю.

Зі змісту вказаного рішення від 20.07.2018 року №149 вбачається, що згідно з Порядком №637 від 12.08.1993 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. ОСОБА_1 не надав трудову книжку. Згідно інформації, що міститься в системі персоніфікованого обліку страховий стаж та стаж по наданим документам становить 7 років 2 місяці 25 днів. У зв'язку з цим, права на призначення пенсії по інвалідності позивач не має.

Не погоджуючись із відмовою Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України та вважаючи своє право на призначення пенсії порушеним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд приходить до таких висновків.

Статтею 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне за змістом положення міститься в п.1 «Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), відповідно до положень якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п.2 Порядку №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Поряд з цим, відповідно долученої до матеріалів справи архівної довідки від 17.02.2015 р. №Ш-2 повідомлено, що документи по особовому складу Фірми «Облфото» державного малого підприємства «Оформлювач» в комунальне підприємство «Міський архів» на зберігання не надходили. (а.с.12).

Пунктом 18 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в п.17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками. (п.25 Порядку №637).

Системно проаналізувавши норми вищевказаного нормативного акту, суд зазначає, що Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв'язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків). У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії. І хоча вимагаючи деякі документи (наприклад, уточнюючу довідку підприємства), органи Пенсійного фонду України переслідують в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, тим не менше органи Пенсійного фонду України, виконуючи свої повноваження повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно (ч.3 ст.2 КАС України) з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

В судовому засіданні позивач зазначив, що повідомляв Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України про втрату трудової книжки та наявність свідків, які в спірний період працювали разом з ОСОБА_1 у фірмі "Облфото" та можуть підтвердити наявний трудовий стаж.

В судовому засіданні були допитані свідки, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які у відповідності до вимог п.18 Порядку №637 підтвердили, що позивач дійсно у період з 01.02.1975 року по 01.03.1990 року працював на посаді лаборанта фірми "Облфото", тобто в той самий період, в який вони працювали на зазначеному підприємстві, що підтверджується копіями трудових книжок, наявних в матеріалах справи.

Разом із цим, як встановлено судовим розглядом, відповідач при розгляді заяви позивача від 13.07.2018 року, не застосував жодних з указаних вище правових процедур підтвердження наявного трудового стажу, передбачених Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, та не перевірив наявність трудового стажу на підставі показань свідків.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, а також доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про недотримання Київським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України процедури підтвердження наявного трудового стажу шляхом допиту свідків, згідно з п.2 Порядку №637, а відповідно, неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.07.2018 року про призначення пенсії по інвалідності, у зв'язку з чим задля відновлення порушених прав позивача вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.07.2018 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, з підстав викладених вище.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022, код 41247819) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.07.2018 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов., м. Харків, 61022, код 41247819) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Суддя Д.А. Волошин