Справа № 265/4798/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року справа №265/4798/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Шишова О.О., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 вересня 2017 року по справі № 265/4798/17 (повний текст складено 18 вересня 2017 року в м. Маріуполь, суддя І інстанції - Ковтуненко О.В ) за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У липня 2017 року ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із адміністративним позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради (далі за текстом - відповідач) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 4 травня 2017 року Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради винесено постанову № 33 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за порушення вимог ч. 6 ст. 96 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 6800 гривень.

З зазначеним позивач не згоден. Вважає винесену постанову такою, яка не відповідає нормам закону, оскільки ніяких будівельних робіт та капітального ремонту будинку він не проводив, а тому враховуючи зазначене постанова №376 від 23 лютого 2012 року підлягає скасуванню.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 вересня 2017 року по справі № 265/4798/17 позов задоволено. Постанову Управління державного архітектурно будівельного контролю Маріупольської міської ради № 33 від 4 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 6 ст. 96 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень скасовано.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновок суду першої інстанції зроблений з неповним встановленням всіх обставин. Згідно вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції 16.03.2017 року діючий на момент проведення перевірки, передбачено що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та право замовника на виконання будівельних робіт після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.

Згідно вимог ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції 16.03.2017 року діючий на момент проведення перевірки, передбачено право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення

субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Згідно вимог ч. 1, ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з редакції 16.03.2017 року діючий на момент проведення перевірки, передбачено що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

При проведені позапланової перевірки 28.04.2017 року було встановлено, що позивач проводить будівельні роботи відносно житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1, загальною площею 320 кв.м. Таким чином, позивач відповідно до вищевказаних правових норм повинен був подати та зареєструвати декларацією про початок виконання будівельних робіт на об'єкт, що належать до І-ПІ категорій складності.

Даної дії позивачем здійснено не було. Таким чином позивач скоїв порушення, за яке передбачена відповідальність відповідно до вимог ч. 6 ст. 96 КУпАП.

В оскаржуваної постанові чітко вказані обставини правопорушення та норми порушеного законодавства, п. 2 ч.І ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Під час судового розгляду справи позивач особисто визнав свою провину відносно проведення будівельних робіт без дозвільних документів.

Відзив на апеляційну скаргу (відповідно до ст. 304 КАС України) позивачем не надано.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Судом встановлено, що ОСОБА_1

зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_2.

Позапланова перевірка була здійсненна інспектором відділу контролю управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради - Шпак М.М. на підставі направлення від 27 квітня 2017 року за № 66.

За результатами проведеної позапланової перевірки, 28 квітня 2017 року, було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Також 28 квітня 2017 року ОСОБА_1 було надано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2017 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 96 КпАП України, оскільки він порушив вимоги п.2 ч.1 ст. 34, 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» оскільки виконував капітальний ремонт покрівлі. ОСОБА_1 заперечував проти пред'явленого звинувачення, оскільки не вважав ремонт покрівлі капітальним ремонтом.

4 травня 2017 року начальником Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Маріупольської міської ради було прийнято постанову № 33 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 96 КпАП України в розмірі штрафу в сумі 6800 гривень, за порушення вимог п.2 ч.1 ст. 34, 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» .

В фабулі постанови № 33 від 4 травня 2017 року зазначено виконання ОСОБА_1 проводив роботи по ремонту покрівлі, а саме на існуючу покрівельну систему укладався шифер, що є капітальним ремонтом, та відповідно до ст. 4 ЗУ «Про архітектурну діяльність» - є будівельними роботами. Будь якої дозвільної документації на виконання будівельних робіт позивач не надав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.6 ст. 96 КпАП України, до адміністративної відповідальності притягуються особи за виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на підставі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність зазначеної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приборів та технічних засобів, які мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису або засобів фото - та кінозйомки, тощо, а також іншими документами.

Статтею 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» регулюється порядок виконання будівельних робіт.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення № 33 від 4 травня 2017 року, позивач порушив п.2 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пункт 2 частини першої статті 34 виключено на підставі Закону № 1817-VIII від 17.01.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 9)

Також зазначено, що позивачем порушенні вимог ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», за якою визначаються вимоги для отримання повідомлення про початок виконання будівельних робіт та зазначається Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), об'єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Отримання дозволу на виконання будівельних робіт та отримання права на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт регулюється ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням ( проступком) визнається противоправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішені справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина , її права та свободи визначається найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст. 9 ч.1 п.2 суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У постанові № 33 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача зазначено проведення капітального ремонту без дозвільної документації. До якого об'єкта, за класом наслідків (відповідальності) ( СС1, СС2, СС3) належать роботи які проводилися позивачем в постанові про адміністративне правопорушення № 33 від 4 травня 2017 року - не зазначено. Порушення вимог зазначених в постанові № 33, статей ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», не тягнуть за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 6 ст. 96 КпАП України.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пункт 1 ст. 2 КАС України визначає завдання адміністративного судочинства, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого і своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку що в діях позивача не убачається складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 96 КпАП України, оскільки він не порушував ті нормативні акти які вказано в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності № 33 від 4 травня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до частини першої статті З6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Частиною 6 статті 96 КУпАП, в редакції діючій на час винесення спірної постанови, виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації, вчинені щодо об'єктів І категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 27 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109, чинного на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що такі документи не подаються при реставрації, капітальному ремонті будівель і споруд та переплануванні приміщень.

Так, перекриття покрівлі на будинку відноситься до робіт, пов'язаних з реставрацією та капітальним ремонтом будівель і споруд.

Більш того, акт перевірки, припис, протокол про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2017 року та оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 04 травня 2017 року № 33 містять посилання відповідача на проведення позивачем саме капітального ремонту покрівлі житлового будинку, для проведення яких не вимагається надання містобудівних умов.

При цьому відповідачем ні у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, ні у приписі, ні в оскаржуваній постанові не було визначено, яким саме чином була здійснена позивачем зміна конфігурації покрівлі в порівнянні з попереднім станом, як і не спростовано належними та допустимими доказами у відповідності до приписів статей 73-76 КАС України твердження позивача щодо здійснення останнім лише заміни старого шиферу на металеві профільні листи.

Зазначений висновок узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 18 жовтня 2018 року по справі №814/1616/16-а.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 вересня 2017 року по справі № 265/4798/17 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 вересня 2017 року по справі № 265/4798/17 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О.Шишов