Справа № 760/4485/17
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/4485/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Сорочко Є.О.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 11.09.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольги Анатоліївні, Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Півнєвої Наталії Володимирівни, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольги Анатоліївни, Інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Півнєвої Наталії Володимирівни, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 11.09.2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції проігноровано доводи позивача, а саме, що відповідачем не було зафіксовано на якій саме відстані до в'їзду до будинку № 5 був залишений автомобіль та яким чином залишений транспортний засіб заважав під'їхати до будинку. Якщо заїзд перекритий.

Станом на 30 жовтня 2018 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольгою Анатоліївною 27 лютого 2017 року відносно Позивача було складено постанову серії ПС2 №985411 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, оскільки 27 лютого 2017 року о 15.25 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Toyota Rav4», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Богдана Хмельницького, 5 у м. Києві здійснив стоянку на виїзді з прилеглої території, чим створив перешкоду для руху (в'їзду/ виїзду) інших транспортних засобів, чим порушив пп. «и» п.15.9. ПДРУкраїни (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.222 КпАП України органи Національної поліції окрім іншого розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.222 КпАП України, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пп. «и» п.15.9. ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КпАП України, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено колегією суддів, позивач не заперечує того факту, що ним був залишений його транспортний засіб на місці в'їзду/ виїзду до будинку № 5 по вул. Богдана Хмельницького у м. Києві.

Крім того, доводи апелянта про те, що стоянка була вимушеною, оскільки доступу до місць для паркування не було, а в'їзд на територію був перекритий, не спростовують факту порушення ним Правил дорожнього руху.

З наданих Позивачем фотокарток вбачається, що виїзд з прибудинкової території перекритий тимчасовими засобами, які не виключають його використання для проїзду транспортних засобів.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для визнання протиправним дій Інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Горобець Ольги Анатоліївни про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України, немає, а тому вимоги про скасування постанови від 27 лютого 2017 року серії ПС2 №985411 про накладення на нього адміністративного стягнення задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.267 КпАП України, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Згідно зі ст. 265-2 КпАП України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п'ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Частиною 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» дозволено територіальним органам Національної поліції для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Згідно з п.3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність оформлення інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Півнєвою Н.В відповідного акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27 лютого 2017 року, передачі автомобіля спеціальній організації, яка здійснює діяльність, пов'язану з транспортуванням транспортних засобів, оскільки позивачем було порушено ч. 3 ст.122 КпАП України.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Солом»янського районного суду м. Києва від 11.09.2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко