Справа № 2-а-611/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-611/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що постановою відповідача від 12.02.2010 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 430 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення правил проїзду перехресть. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не порушував ПДР, діяв у відповідності до п.2.3 ПДР України з урахуванням дорожньої обстановки. Постанова складені за відсутності належних доказів його вини у вчиненні правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити останній в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився. В наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутності, зазначивши про незгоду з заявленим позовом та обґрунтованість дій при складанні адміністративного матеріалу.

В звязку з цим, з урахуванням положень ст.128 КАС України, суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2010 року інспектором ДПС БДПС ОСОБА_2 відносно позивача складено протокол за порушення останнім п.п.16.3, 8.7.3. «з», 8.10 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено, що 12.02.2010 року о 19-40 г. останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 з пр.Ілліча праворуч на вул.ОСОБА_3 на вимкнену додаткову секцію світлофора, яка дозволяла рух у даному напрямку та зупинився на перехресті за світлофором, чим порушив п.п.16.3, 8.7.3 «з», 8.10 ПДР України (а.с.4).

На підставі цього, 12.02.2010 року відповідачем було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 430 грн. (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається проти-правна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, ні протокол, ні постанова не містять жодних посилань на докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення при зазначених в них обставинах.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.п.8.7.3 «е» ПДР України стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при увімкненому червоному сигналі світлофора за умови надання переваги в русі іншим його учасникам.

В судовому засіданні позивач заперечував факт порушення ним п.п.16.3, 8.7.3 «з», 8.10 ПДР України, зазначивши, що на світлофорі була встановлена табличка зі стрілкою зеленого кольору, яка дозволяє поворот при червоному світлі світлофору при наданні переваги в русі іншим учасникам дорожнього руху. Перешкод іншим транспортним засобам та пішоходам він не створював.

Відповідач в судове засідання не зявився, належних доказів щодо спростування доводів позивача та винуватості останнього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не надав.

Крім того, відповідно до ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 25 до 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови, відповідачем на позивача було накладено штрафу в сумі 430 грн., що складає 25,3 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в розмірі, не передбаченому діючим КУпАП.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вказаних вище обставин та положень закону, суд вважає, що вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена, а тому позовну заяву слід задовольнити частково та постанову серії АЕ №159369 від 12 лютого 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9,27,245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,256 КУпАП, ст.ст.11,71,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії АЕ №159369 від 12 лютого 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 21.05.2010 року.

Суддя С.Ю.Казак