Справа № 1240/2513/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2513/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

при секретарі судового засідання Кравцовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування вимог, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (далі позивач, ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі відповідач, Офіс великих платників ДФС), в якій після уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2018 №Ю-126-17 на суму 70 104 479,89 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2018 №Ю-126-17 на суму 66 593 017,92 грн.;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2018 №Ю-126-17 на суму 66 395 302,69 грн.;

- визнати неправомірними дії Офісу великих платників ДФС щодо переведення на інтегровану картку «Незясовані платежі» платежів з єдиного внеску, здійснених повіреними Дочірнім підприємством «Хімік» Публічного акціонерного товариства «Азот» (далі - ДП «Хімік» ПАТ «Азот») на виконання умов договору доручення №35/ФО/15-209 від 20.07.2015, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролтранс» (далі ТОВ «Стиролтранс») на виконання умов договору доручення №35/ФО/17-13 від 21.06.2017 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украферт» (далі ТОВ «Украферт») на виконання умов договору доручення №35/ФО/18-28 від 22.01.2018;

- зобовязати Офіс великих платників ДФС зарахувати грошові кошти, сплачені як єдиний внесок повіреними ДП «Хімік» ПАТ «Азот» на виконання умов договору доручення №35/ФО/15-209 від 20.07.2015, ТОВ «Стиролтранс» на виконання умов договору доручення №35/ФО/17-13 від 21.06.2017 та ТОВ «Украфет» на виконання умов договору доручення №35/ФО/18-28 від 22.01.2018 в рахунок сплати єдиного внеску ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» та відобразити в інтегрованій картці платника податків ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот».

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 13.06.2018 Відповідачем сформована вимога № Ю-126-17, в якій зазначено, за даними Відповідача, суму недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 31.05.2018 у розмірі 70 104 479,89 грн.

Позивач вважає зазначену вимогу протиправною, виходячи з наступного.

1. Заборгованість з єдиного внеску, яку Відповідач щомісяця зазначає у спірній вимозі, охоплює період з вересня 2015 року по останнє число місяця, що передує місяцю, в якому ця вимога в черговий раз направляється Позивачу.

Винесення Відповідачем спірної вимоги № Ю-126-17 зумовлено тим, що, на думку Відповідача, у Позивача виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску через порушення підприємством ч. 9 ст. 25 Закону №2464, оскільки останнє передало свої обовязки зі сплати єдиного соціального внеску іншій особі.

Контролюючим органом, починаючи з кінця 2015 року, на адресу Позивача регулярно виставляються вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску, які були визнані протиправними та скасовані судом у повному обсязі.

Позивач не погоджується з сумами недоїмки, визначеними у вимозі №Ю-126-17 від 13.06.2018, та вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Постановою старшого держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2015 року ВП №48544270 було накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать Позивачу. Арешт знято 30.12.2015.

Постановою головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.06.2016 року ВП №51291600 було накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать Позивачу, який цього ж місяця було знято.

Постановою головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.05.2017 р. ВП №50565089 накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать Позивачу. Арешт, накладений постановою від 25.05.2017 ВП №50565089, станом на дату подання цього позову не знято.

Враховуючи обєктивну неможливість, внаслідок арешту рахунків, сплати Позивачем єдиного внеску з його банківського рахунку, з метою своєчасного виконання обовязку зі сплати єдиного внеску, в період з 30.09.2015 по 31.12.2015, з 03.06.2016 по 09.06.2016, а також з червня 2017 року і по теперішній час сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» повіреним - ДП «Хімік» ПАТ «Азот», ТОВ «Стиролтранс» та ТОВ «Украферт» на підставі договорів доручення № 35/ФО/15-209 від 20.07.2015, укладеного з ДП «Хімік», №35/ФО/17-13 від 21.06.2017, укладеного з ТОВ «Стиролтранс» та №35/ФО/18-28 від 22.01.2018, укладеного з ТОВ «Украферт».

Контролюючим органом зазначені кошти не було перераховано до відповідних бюджетів і обліковуються як «незясований платіж», що призвело до формування на обліковій картці ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» заборгованості з єдиного внеску і, як наслідок, винесення відповідних вимог. Платежі, які здійснені ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» з власних рахунків, Відповідач відносив в рахунок погашення недоїмки, визначеної у вимозі. При цьому, на підставі самостійно поданих товариством звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, податковим органом фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період.

Тобто, фактично попри спірність суми недоїмки, незважаючи на те, що вимоги були оскаржені у передбачені законом строки в судовому порядку, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених платником платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов'язань зі сплати єдиного внеску та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судом, відсутня. На час подання цього позову арешт з рахунків Позивача не знятий, і Позивач виконує свої зобовязання зі сплати єдиного внеску у спосіб, який не заборонений діючим законодавством, а саме: за допомогою повіреного на підставі договору доручення. Отже, грошові зобовязання з єдиного внеску, зазначені контролюючим органом у спірній вимозі, не відповідають дійсності, оскільки Відповідач всупереч закону не зараховує сплачені Позивачем кошти до відповідних бюджетів.

20.08.2018 Позивачем була отримана від Відповідача чергова вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 09.08.2018 №Ю-126-17 на суму 66 593 0173,92 грн. станом на 31.07.2018 . Зазначена сума боргу повністю входить до суми боргу, зазначеної у вимозі від 13.06.2018 № Ю-126-17.

Відповідачем до Позивача сформована вимога за порядковим номером Ю-126-17, яка у звязку із наявним за даними Відповідача боргом зі сплати єдиного внеску надсилається на адресу Позивача щомісяця. Отже, відповідно до вимоги від 09.08.2017 №Ю-126-17 Відповідачем визначено заборгованість зі сплати ЄСВ на пізнішу дату - 31.07.2018.

20.09.2018 Позивачем була отримана від Відповідача чергова вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 13.09.2018 №Ю-126-17 на суму 66 395 302,69 грн. станом на 31.08.2018 . Зазначена сума боргу повністю входить до суми боргу, зазначеної у вимозі від 13.06.2018 № Ю-126-17.

Відповідачем до Позивача сформована вимога за порядковим номером Ю-126-17, яка у звязку із наявним за даними Відповідача боргом зі сплати єдиного внеску, надсилається на адресу Позивача щомісяця. Отже, відповідно до вимоги від 09.08.2017 №Ю-126-17 Відповідачем визначена заборгованість зі сплати ЄСВ на пізнішу дату - 31.07.2018.

Таким чином, вимогу №Ю-126-17 від 13.09.2018 про сплату боргу з єдиного внеску станом на 31.08.2018 р. Позивач вважає за необхідне оскаржити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача заперечував проти позову, виходячи з такого (арк. спр. 98-99).

Згідно обліковим даним інформаційної системи органів доходів і зборів, обліковується загальна сума заборгованості за ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» становить 70 104 479.89 грн.

На підставі цих даних Офісом великих платників податків ДФС сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №10-126-17 та надіслано ПрАТ «СО Азот» відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно вимоги за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 70 104 479,89 грн.

Так, преамбулою Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 2 статті 6 цього Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 7 статті 9 даного Закону встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Системний аналіз вказаних норм спеціального закону, що регулює спірні правовідносини, свідчить про те, що тільки платник, яким в даному випадку є ПрАТ «СО Азот», тільки шляхом перерахування безготівкових коштів з власного банківського рахунку повинен сплатити єдиний внесок.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2015 ВП№48544270 було накладено арешт на кошти, які міститься на рахунках, що належить ПрАТ «СО Азот».

Внаслідок арешту рахунків, сплатити Позивачем єдиного внеску з його банківського рахунку, з метою своєчасного виконання обовязку зі сплати єдиного внеску, в період з 30.09.2015 по 31.12.2015, з 03.06.2016 по 09.06.2016, а також з червня 2017 року та з січня 2018 року сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» повіреним, на підставі договору доручення та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Сплата єдиного внеску довіреною особою прямо суперечить вимогам частини 7 статті 9 вимог Закону.

Неможливість ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» самостійно сплатити єдиний внесок через арешт коштів на його банківських рахунках державною виконавчою службою не передбачена Законом як підстава для відступу від правила, визначеного частиною 7 статті 9 цього Закону щодо сплати єдиного внеску виключно платником, виключно у безготівковій формі та з його банківського рахунку.

Сплата єдиного внеску на підставі договору доручення іншою особою, з посиланням при цьому на частину 9 статті 25 Закону, також не є належним виконанням позивачем обовязку щодо сплати єдиного внеску. Даною правовою нормою встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким законодавством позивач в даному випадку вважає статтю 1000 Цивільного кодексу України, яка регулює договірні відносини доручення. Однак, згідно частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» у повному обсязі.

По справі вчинені такі процесуальні дії:

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.08.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заява (арк. спр. 54-55).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви та надано строк для її усунення (арк. спр. 68-69).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17.09.2018 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі на 11.10.2018 (арк. спр. 1-3).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 клопотання представника Офісу великих платників податків ДФС про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 1240/2513/18 повернуто Офісу великих платників податків ДФС без розгляду (арк. спр. 82-93).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 клопотання представника Офісу великих платників податків ДФС про зупинення провадження у справі № 1240/2513/18 повернуто Офісу великих платників податків ДФС без розгляду (арк. спр. 108-109).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 30.10.2018 (арк. спр. 111-112).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування вимог, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 КАС України, суд встановив таке.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 визначено, що недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 2464 визначено, що страхові кошти це кошти, які формуються за рахунок сплати єдиного внеску та надходжень від фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються відповідно до закону; а пункт 10 встановлює поняття страхувальників, якими є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Частинами 1 та 2 статті 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно статті 3 Закону № 2464 збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами:

законодавчого визначення умов і порядку його сплати;

обов'язковості сплати;

законодавчого визначення розміру єдиного внеску;

прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску;

захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб;

державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску;

відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Абзацом першим частини п'ятої статті 9 Закону № 2464 визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Абзацом першим частини сьомої статті 9 Закону № 2464 передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону № 2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Частиною 12 статті 9 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до частини 9 статті 25 Закону № 2464 передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Згідно частини 1 статті 1004 Цивільного кодексу України (виконання доручення) повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в рамках виконавчого провадження №.05.2017 винесена постанова про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладений арешт на кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках, що належать боржнику: Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (арк. спр. 17-18).

Договором доручення № 35/ФО/15-209 від 20.07.2015, укладеним в м. Черкаси між Позивачем та ДП «Хімік» ПАТ «Азот», визначені наступні умови.

ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (Довіритель) з однієї сторони та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» (Повірений) з іншої сторони, разом іменовані як Сторони, уклали цей Договір про нижче наведене:

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобовязується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобовязання.

Виконані грошові зобовязання, вчинені Повіреним на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обовязки Довірителя (арк. спр. 19-22).

Договором доручення № 35/ФО/17-13 від 21.06.2018, укладеним в м. Черкаси між Позивачем та ТОВ «Стиролтранс», визначені наступні умови.

ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (Довіритель) з однієї сторони та ТОВ «Стиролтранс» (Повірений) з іншої сторони, разом іменовані як Сторони, уклали цей Договір про нижче наведене:

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобовязується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобовязання.

Виконані грошові зобовязання, вчинені Повіреним на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обовязки Довірителя (арк. спр. 24-27).

Договором доручення № 35/ФО/18-28 від 22.01.2018, укладеним в м. Черкаси між Позивачем та ТОВ «Украферт», визначені наступні умови.

ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (Довіритель) з однієї сторони та ТОВ «Украферт» (Повірений) з іншої сторони, разом іменовані як Сторони, уклали цей Договір про нижче наведене:

В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобовязується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобовязання.

Виконані грошові зобовязання, вчинені Повіреним на виконання цього Договору, створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обовязки Довірителя (арк. спр. 28-31).

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2018 № Ю-126-17 Відповідачем станом на 31.05.2018 Позивачу визначений податковий борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 70 104 479,89 грн. (арк. спр. 14)

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 09.08.2018 № Ю-126-17 Відповідачем станом на 31.07.2018 Позивачу визначений податковий борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 31 66 593 017,92 грн. (арк. спр. 61)

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.09.2018 № Ю-126-17 Відповідачем станом на 31.08.2018 Позивачу визначений податковий борг (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 41 66 395 302,69 грн. (арк. спр. 85)

Сторонами не заперечується розмір та строки сплати єдиного внеску.

Сторони по різному обґрунтовують обовязок страхувальника Позивача у справі щодо способу сплати єдиного внеску.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступних положень чинного законодавства.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону № 2464 прямо встановлено, що недоїмку складають суми єдиного внеску, які не сплачені у встановлені строки. Однак цією нормою не визначено, що ці суми повинні бути сплачені саме «страхувальниками». Тобто, відповідно до положень Закону № 2464, який є спеціальним для даних спірних правовідносин, не передбачено виключного обовязку саме страхувальника особисто сплачувати єдиний внесок, що в свою чергу надає справо страхувальнику застосовувати положення ЦК України щодо вибору способу сплати єдиного внеску в залежності від тієї ситуації, яка склалася при здійсненні своєї господарської діяльності.

Можливість страхувальника застосовувати положення ЦК України щодо вибору способу сплати єдиного внеску прямо передбачена частиною 9 статті 25 Закону № 2464, яка дозволяє застосовувати випадки, передбачені законодавством, щодо передачі свого обовязку третім особам зі сплати єдиного внеску.

При даних спірних правовідносинах випадком, передбаченим законодавством, є передбачена ст. 1000 ЦК України можливість доручити іншій особі від свого імені та свій рахунок вчинити юридичну дію сплату сум єдиного внеску.

При цьому суд, оцінюючи вибраний Позивачем спосіб виконання свого обовязку зі сплати єдиного внеску, виходить з тих положень, що страхувальник відповідно до положень ст. 3 Закону № 2464 повинен дотримуватися принципів законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов'язковості сплати; законодавчого визначення розміру єдиного внеску.

Як встановлено в судовому засіданні, обєктивною передумовою застосування Позивачем положень Глави 68 ЦК України, яка регулює відносини сторін за договором доручення, щодо доручення Третій особі сплати єдиного внеску став факт арешту усіх відкритих рахунків, що належать ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» в рамках виконавчого провадження № 48544270.

Судом визнається правомірним обраний Позивачем спосіб сплати єдиного внеску, оскільки в даному випадку ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» дотрималося принципу законодавчого визначення умов і порядку його сплати та обов'язковості сплати. При цьому Позивач вжив передбачених саме законом Цивільним кодексом України заходів щодо виконання передбаченого частиною 12 статті 9 Закону № 2464 обовязку сплати єдиного внеску незалежно від фінансового стану платника.

При цьому застосування положень Глави 68 ЦК України не суперечить Закону № 2464, а навпаки надає законодавчо визначену можливість виконання страхувальнику свого обовязку щодо сплати єдиного внеску. Такий висновок відповідає положенням ч. 2 статті 2 Закону № 2464.

Суд зазначає, що аналіз положень абзацу 1 частини 5 статті 9 Закону № 2464 дає можливість стверджувати про те, що внесення сум єдиного внеску не віднесене до виключної компетенції страхувальника (в даному випадку - Позивача).

В свою чергу, абзацом 1 частини 7 статті 9 Закону № 2464 також визначено, що єдиний внесок сплачується платником, а не виключно «страхувальником», що надає право на підставі положень ч. 9 ст. 25 Закону №2464 сплачувати єдиний внесок відповідно до положень ст. 1000 ЦК України.

Пунктом 1 частини 10 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. При даних спірних правовідносинах такі події мали місце. При цьому знову ж таки вказаною нормою не передбачено, що таке перерахування повинно бути здійснено саме страхувальником, що вказує на належне виконання Позивачем свого обовязку щодо сплати єдиного внеску.

Посилання представника Відповідача на ті обставини, що жодним нормативно-правовим актом не визначено, що у разі накладання арешту на кошти платника єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, обовязок по його сплаті може бути переданий третій стороні, є незмістовним з наступних підстав. Накладення арешту на кошти платника єдиного внеску при даних спірних правовідносинах не може бути визнане як випадок, передбачений законодавством, оскільки ця подія (накладення арешту) є обєктивною передумовою застосування випадку сплати єдиного внеску шляхом доручення повіреному (ДП «Хімік» ПАТ «Азот», ТОВ «Стиролтранс», ТОВ «Украферт») обов'язку вчинити від імені та за рахунок довірителя (ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ») певної юридичні дії сплати єдиного внеску. Такий випадок прямо передбачений законодавством ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України.

Посилання представника Відповідача на неможливість застосування до спірних правовідносин положень ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України є незмістовними з наступних підстав.

Грошові кошти, які використовувались Третьою особою для виконання договору доручення, були власністю Позивача і зараховувались на поточний рахунок третьої особи на підставі договорів безпроцентної позики, що підтверджується інформацією щодо дати та розміру надходжень коштів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що Позивач не порушував положення ч. 9 ст. 25 Закону №2464 в частині передачі свого обовязку зі сплати єдиного внеску ДП «Хімік» ПАТ «Азот», ТОВ «Стиролтранс», ТОВ «Украферт», оскільки вчинив такі дії у передбачений чинним законодавством спосіб, у звязку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування спірних податкових вимог підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви в загальній сумі 618462,00 грн (арк. спр. 72, 106).

Таким чином, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 618462,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування вимог, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 13.06.2018 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 70 104 479,89 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 09.08.2018 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 66 593 017,92 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 13.09.2018 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 66 395 302,69 грн.

Визнати неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо переведення на інтегровану картку «Незясовані платежі» платежів з єдиного внеску, здійснених повіреними Дочірнім підприємством «Хімік» Публічного акціонерного товариства «Азот» на виконання умов договору доручення №35/ФО/15-209 від 20.07.2015, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролтранс» на виконання умов договору доручення №35/ФО/17-13 від 21.06.2017 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украферт» на виконання умов договору доручення №35/ФО/18-28 від 22.01.2018.

Зобовязати Офіс великих платників ДФС Державної фіскальної служби зарахувати грошові кошти, сплачені як єдиний внесок повіреними Дочірнім підприємством «Хімік» Публічного акціонерного товариства «Азот» на виконання умов договору доручення №35/ФО/15-209 від 20.07.2015, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролтранс» на виконання умов договору доручення №35/ФО/17-13 від 21.06.2017 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украфет» на виконання умов договору доручення №35/ФО/18-28 від 22.01.2018 в рахунок сплати єдиного внеску Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» та відобразити в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г) на користь Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання Азот" (ідентифікаційний код 33270581, місцезнаходження: 93403, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5) судовий збір у розмірі 618462,00 грн. (шістсот вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 00 коп.)

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 02 листопада 2018 року.

Суддя ОСОБА_1