Справа № 227/3955/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року справа №227/3955/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:головуючого судді: Шишова О.О.,суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2018 р. у справі № 227/3955/17 (головуючий І інстанції Здоровиця О.В.), яка була складена в повному обсязі 23 лютого 2018 року у м.Добропілля, за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання поновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, апелянт) звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Управління, відповідач) в якому просила суд визнати протиправними дії Добропільського об'єднаного УПФУ Донецької області (далі Фонду) щодо припинення виплати їй пенсії з 01 грудня 2016 року, зобов'язати Фонд поновити нарахування та виплату належної їй пенсії з 01 грудня 2016 року та звернути стягнення в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії в частині періоду з 01.12.2016 по 01.06.2017 року - залишено без розгляду.

Зазначена ухвала оскаржена позивачем по справі з підстав порушення норм процесуального права, та неправильного застосування норм матеріального права, що у сукупності призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, яке просить скасувати, та повернути матеріали її адміністративного позову до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі і розгляду її по суті.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком .

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

Вирішуючи спір у цій справі суд першої інстанції виходив з того, що про порушення свого права на призначення та виплату пенсії позивач, повинна була дізнатись у грудні 2016 року.

До суду позивачка звернулася 11 грудня 2017 року, про що свідчить поштовий конверт, тому суд першої інстанції вважав, що строк шестимісячний строк звернення до суду був пропущений

Отже, оскільки позов ОСОБА_1 подала після закінчення встановленого ст. 122 КАС України шестимісячного строку, без поважних причин пропуску цього строку, на думку суду першої інстанції, є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду відповідно до вимог ст.123 КАС України.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками суду першої інстанції, та вважає їх помилковими і такими, що не відповідають приписам процесуальних та матеріальних норм права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці по справі призначено та виплачується пенсія за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення 33 (а.с.7) та не заперечується відповідачем.

Відповідно до довідки від 18.11.2014 року НОМЕР_1, ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2.

Таким чином, з 18.11.2014 року будучи зареєстрованим за місцем перебування у м.Добропілля, як внутрішньо переміщена особа та перебуваючи на обліку в Управлінні, ОСОБА_1 отримувала пенсійні виплати.

Виплата пенсії позивачці було припинено Управлінням з 01.12.2016 року.

Колегія суддів має зазначити, що суд першої інстанції не надав належної оцінки, зокрема, не врахував, що пенсія позивачці призначена довічно і визначених ст.49 Закону № 1058-ІV у пенсійного органу підстав для припинення її нарахування та невиплати в даному випадку - не було.

Так, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги в даному випадку, що спір у цій справі пов'язаний з невиплатою пенсійним органом сум пенсійного забезпечення ОСОБА_1, які є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції). Цей довід випливає з наступних положень законодавства, і відповідно строк звернення до адміністративного суду за відновленням порушених пенсійних прав може обмежуватися лише спеціальною нормою Закону № 1058-IV, що не суперечить положенням частини першої статті 122 КАС України, яка не виключає можливості розгляду спорів у справах, пов'язаних з пенсійними виплатами за минулий час поза межами шестимісячного строку.

Так у рішенні від 12 червня 2009 по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" Заява N 20347/03 в § 35. Суд констатував що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, пп. 35-36). ?…? Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

Відповідно до частини другої статті 46 Закону № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що пенсія ОСОБА_1 нарахована відповідно розпорядженню від (а.с.42-46), розмір цієї пенсії не є спірним а мова йде тільки про її виплату.

З урахуванням вказаних норм Закону без обмеження будь-яким строком мають виплачуватися лише нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

При таких обставинах суд першої інстанції помилково дійшов висновку про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог за період з 01.12.2016 по 01.06.2017 року.

Під час розгляду справи від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження по справі у зв'язку зі смертю позивачки.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО №027203 від 12.06.2018 року актовий запис №280 виданого Добропільськимрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області позивач ОСОБА_1 померла.

Відповідно до частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи, що судом першої інстанції, в порушення норм матеріального права, ухвалено рішення про залишення частини позовних вимог без розгляду, в цьому випадку така ухвала підлягає скасуванню а провадження по справі в частині позовних вимог за період 01.12.2016 по 01.06.2017 року - закриттю.

Керуючись статтями 309, 311, 319, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі № 227/3955/17-задовольнити частково.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області у справі № 227/3955/17 - скасувати.

Провадження по справі за позовними вимогами ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії за період з 01 грудня 2016 по 01.06.2017 року - закрити.

Повне судове рішення складено та підписано 30 жовтня 2018 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

А.А.Блохін