Справа № 678/286/18
Суддя: Лазаренко А. В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН справи 678/286/18
Провадження №2-а-678-16/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Лазаренка А.В.,

за участю секретаря - Іськової Т.Л.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої 20 липня 2018 року змінив, та вказав, що постановою поліцейського УПП м. Хмельницького ГУНП в Хмельницькій області Капітана О.А. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що о 13 год. 10 хв. 11 березня 2018 року керував автомобілем Пежо Експерт, д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі в напрямку м. Чернівці, який підлягає обовязковому технічному контролю, але такого контролю не пройшов чим порушив п. 31.3 б ПДР.

З означеною постановою не згідний, просить її скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки 11 березня 2018 року рухався по автодорозі між смт. Ярмолинці та м. Хмельницький в напрямку саме м. Хмельницький, але не у напрямку м. Чернівці, тобто в оскаржуваній постанові неправильно викладені фактичні обставини справи.

Поліцейський сам порушив відомчі нормативні акти при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема не витребував необхідні додаткові матеріали, не розяснив прав і обовязків, не дослідив доказів, не вирішив клопотань, не взяв до уваги даних про його особу, не врахував, що його діяннями не спричинено будь-якої шкоди суспільним відносинам в галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Безпідставним була причина зупинка не увімкнене світло фар, хоча будь-яких доказів цього поліцейським не надано до оформлених матеріалів справи.

Отриманий примірник постанови важко читається, цим також порушені його права.

Поліцейський не надав докази того, який саме Закон, а не підзаконний акт чи інший нормативно-правовий акт, покладає на нього, як водія транспортного засобу, обовязок проходити технічний контроль.

17 квітня 2018 року Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції направило до суду відзив на адміністративний позов згідно якого в позові просять відмовити за безпідставністю позовних вимог, розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача.

Вказують на те, що при оформленні матеріалів справи поліцейський діяв у відповідності до вимог нормативно-правових актів, належним чином встановив фактичні обставини і правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП адже належний позивачу транспортний засіб є малотоннажним фургоном, тому підлягає обовязковому технічному контролю періодичністю його проходження кожні 2 роки. Інші доводи позивача є необґрунтованими адже постанова є читабельною, правомірність дій поліцейського підтверджується диском із відеозаписом з місця події з нагрудного відеореєстратора поліцейського, правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП з формальним складом, тобто є завершеним з моменту вчинення без настання будь-яких матеріальних наслідків, право накладати адміністративне стягнення має поліцейський і в разі наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення розгляд справи здійснюється на місці без надання строку для підготовки до розгляду справи, подання клопотань тощо.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 1 КУпАП України основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У п. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Зі змісту ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП вбачається, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.В такому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Як зазначено у п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі й ч. 2 ч. 121 КУпАП.

Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП не є обов'язковим.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачена безпосередньо у КУпАП, а також у розділі ІІІ вказаної Інструкції.

Зокрема, у п. 5 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Отже, твердження відповідача про спрощений порядок розгляду справ на місці вчинення правопорушення не ґрунтується на вимогах КУпАП та відповідної Інструкції адже поліцейський повинен виконати покладені на нього обовязки щодо належного розгляду справи у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції, який передбачає, в тому числі, розяснення прав та обовязків, дослідження доказів, вирішення клопотань.

Лише після вчинення усіх дій, які необхідні для прийняття рішення, поліцейський уповноважений винести постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Як зазначено у п. 10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Досліджені судом докази вказують на те, що вимоги КУпАП та Інструкції щодо належного розгляду справи про адміністративне правопорушення працівником поліції не в повній мірі були дотримані адже клопотання позивача ОСОБА_1 не були вирішені, не враховано дані про його особу, не надано оцінки тому, що не притягувався до адміністративної відповідальності, є малозабезпеченою особою, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером по інвалідності.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Про врахування чи не врахування даних, які характеризують особу ОСОБА_1, а також те чи відхиляється поліцейським посилання ОСОБА_1 на малозначність вчиненого, у оскаржуваній постанові не зазначено.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови поліцейського з підстав порушення встановленого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи позивача щодо нечитабельності оскаржуваної постанови суд відхиляє, оскільки дана обставина не знайшла підтвердження.

Керуючись ст.ст. 121, 160, 205, 229, 241- 246 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР №157064 від 11 березня 2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП скасувати.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

Суддя підпис А. В.Лазаренко

Суддя Летичівського

районного суду А.В.Лазаренко