Справа № 607/8075/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/1023/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року у справі № 607/8075/18 (головуючий суддя Сливка Л.М., м. Тернопіль) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Салкон Валерій Васильович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

08 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектор ВМтАз Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Салкона В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 031606 від 29 квітня 2018 року, згідно якої він притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Також позивач просив закрити провадження у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням від 20 серпня 2018 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області позов задовольнив повністю. Скасував постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 031606 від 29 квітня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та підданий стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обовязки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Тому відповідач вважає необґрунтованими твердження суду, що спірна постанова не містить відомостей щодо відеофіксації, оскільки дані відеозапису мали місце безпосередньо за участю позивача і для повного та всебічного розгляду справи суд повинен брати їх до уваги та надавати відповідну правову оцінку.

Порушення позивачем пункту 8.7.3 ,,г Правил дорожнього руху України зафіксоване на відеореєстратор з патрульного автомобіля, з яким позивачу на місці вчинення було запропоновано ознайомитись.

Після зупинки транспортного засобу позивача, поліцейський представився та озвучив причину зупинку. Відповідно до ст. 279 КУпАП повідомив про час місце розгляду справи, відеофайл № . Також поліцейський розяснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах щодо надання пояснень причин проїзду на заборонений сигнал світлофора.

За таких обставин відповідач вважає, що поліцейський при винесенні оскарженої постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим повністю виконав вимоги ст. 19 Конституції України.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови інспектора ВМтАз Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Салкона В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 031606 від 29 квітня 2018 року, ОСОБА_1 29 квітня 2018 року о 13 год. 40 хв., керуючи автомобілем ,,Honda CR-V н.з. НОМЕР_1, рухаючись по шосе ,,Київське у м. Житомирі, проїхав перехрестя із провулком Старокиївський на заборонний (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) та підданий стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивач підданий адміністративному стягненню за проїзд регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим допустив порушення вимог пункту 8.7.3 (ґ) ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 122 КУпАп України, згідно якої порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктами 8.7.3. (а) та 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. № 111, визначено, що зелений сигнал світлофора дозволяє рух, а жовтий забороняє і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 283 КУпАП визначає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В силу приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За змістом ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів колегія суддів дійшла висновку, що саме на відповідачу, як субєкту владних повноважень, лежить обовязок доказування правомірності оскарженої позивачем постанови.

Єдиним доказом на підтвердження факту порушення позивачем п. 8.7.3 (ґ) ПДР відповідач зазначає відеофайл з відеореєстратора патрульного автомобіля.

Оскільки на порушення вимог ст. 283 КУпАП інспектор патрульної поліції не вказав в оскарженій постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив зазначений відеофайл як неналежний доказ.

Відповідач не надав суду інших доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, який дозволяє проїзд перехрестя, а завершив переїзд вже на жовтий сигнал світлофора, а тому суд першої інстанції мотивовано визнав постанову інспектора патрульної поліції протиправною та скасував її.

Будь-яких нових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 серпня 2018 року у справі № 607/8075/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.