Справа № 2040/5863/18
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

22 жовтня 2018 р. справа № 2040/5863/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання - Поволяєвій К.В.,

за участі:

представника позивача - Господарець Т.М.,

представника відповідача - Фіщук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" (, 63512, Харківська обл., Чугуївський район, село Кам'яна Яруга, вул. Харківська, будинок 65-Б) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.03.2018 №611862/32796896, №611863/32796896, від 13.03.2018 №610779/32796896;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України (місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, буд. №8; ) зареєструвати виписані ТОВ «Дорстрой Монтаж» (місцезнаходження: 63512, Харківська обл., Чугуївський район, село Кам'яна Яруга, вул. Харківська, будинок 65-Б; ) податкові накладні від 12.12.2017 №9, від 15.12.2017 №13, від 29.12.2017 №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ «Дорстрой Монтаж» були виписані податкові накладні від 12.12.2017 №9, від 15.12.2017 №13, від 29.12.2017 №14 та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. ДФС України вказані податкові накладні прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства Фінансів України №567 від 13.06.2017. За результатами опрацювання виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД. На виконання вказаних у квитанціях вимог позивачем були направлені на адресу ДФС України повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним, реєстрацію яких зупинено, з поясненнями. Незважаючи на підтвердження реальності здійснення господарської операції первинними документами, Державною фіскальною службою в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, були прийняті рішення від 14.03.2018 №611862/32796896, рішення від 14.03.2018 №611863/32796896, рішення від 13.03.2018 №610779/32796896 про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Позивач вважає вказані рішення відповідача незаконними, винесеними неправомірно і з порушенням чинного податкового законодавства, а тому такими, що підлягають скасуванню. З огляду на викладене позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Через канцелярію суду від представника відповідача ДФС України надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що при прийнятті оскаржуваних рішень ДФС України діяла на підставі та у межах повноважень, визначених чинним законодавством, оскаржувані рішення прийнято з огляду на те, що позивачем не надано в повному обсязі копій первинних документів.

Окрім цього, представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких була зупинена були подані позивачем 06.03.2018 та 12.03.2018 (шість документів на продаж ТМЦ) . Жодного документа на придбання ТМЦ витрат на його зберігання чи витрати на складські приміщення де могли зберігатися ТМЦ вказані у спірних ПН позивачем не надані. Окрім цього, ТОВ "ДОРСТРОЙ Монтаж" доказів звідки останній отримав ТМЦ, де зберігав, як перевозив та як передавав на склад зі складу та постачав на адресу контрагентів до податкового органу та суду не надає. Представник відповідача також зазначив, що слід звернути увагу, що контрагент ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» знаходиться за однією юридичною адресою та залучення посередника до вказаних операцій у якості позивача є економічно недоречним.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" зареєстровано в якості юридичної особи 28.01.2004 року та перебуває на податковому обліку в Харківській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (Чугуївське відділення), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відносно правомірності прийняття Державною фіскальною службою України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або рішення від 14.03.2018 року №611863/32796896 про відмову в реєстрації виписаної Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" податкової накладної від 15.12.2017 №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом встановлено наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Компанія Сантехпласт» та ТОВ "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" було укладено Договір купівлі-продажу від 04.01.2017 року №04/01/17, на умовах якого позивачем було отримані муфту зажимну 40 у кількості 60 шт. Вказаний товар було отримано від ТОВ «Компанія Сантехпласт» згідно з видатковою накладною №268 від 03.10.2017 та оплачений 03.10.2017 відповідно до рахунку №241 від 02.10.2017, що підтверджується наявними матеріалами справи.

В подальшому, у процесі здійснення господарської діяльності ТОВ "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" в межах договору №28/10 від 28.10.2013 року, 15 грудня 2017 року було здійснено операцію з реалізації та поставки муфти зажимної 40 у кількості 20 штук на користь ТОВ «Енергосервіс ПМК» згідно з видатковою накладною №272 від 15.12.2017 на загальну суму 757,20 грн. (ПДВ 126,20 грн.). Товар отриманий на підставі довіреності №1697 від 15.12.2017 водієм ТОВ «Енергосервіс ПМК» ОСОБА_4. Оплата здійснена ТОВ «Енергосервіс ПМК» 15.12.2017 року згідно рахунку №213 від 15.12.2017 року, що підтверджується випискою банку по рахунку.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України позивачем було складено податкову накладну від 15.12.2017 року №13 на суму на загальну суму 757,20 грі (ПДВ 126,20 грн.) на користь контрагента ТОВ «Енергосервіс ПМК» та направлено її для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманою Квитанцією від 29.12.2017 реєстраційний номер документ НОМЕР_1 від АС «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено, що ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства Фінансів України №567 від 13.06.2017. За результатами опрацювання виявлено невідповідність обсягів постачань обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:3917.

На виконання вказаних у Квитанції вимог, позивачем було направлено на адресу ДФС України повідомлення від 12.03.2018 №2 щодо подачі документів про підтверджень реальності здійснення операцій по ПН, реєстрацію якої зупинено, з поясненням від 07.03.2018 №13. Згідно скріншотів надсилання документів із допомогою програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів «М.Е.Dос», до вказаних пояснень додано: рахунок на оплату від 02.10.2017 року №241, довіреність від 15.12.2017 року №1697, видаткова накладна від 03.10.2017 року №268, видаткова накладна від 15.12.2017 року №272, рахунок на оплату від 15.12.2017 року №213, товарно-транспортна накладна.

Рішенням Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.03.2018 №611863/32796896 відмовлено в реєстрації податкової накладної №13 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Судом встановлено, що в момент виникнення у ТОВ "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" податкових зобов'язань згідно вимог Податкового Кодексу України, позивачем була складена податкова накладна №13 від 15.12.2017р. та направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Суд зазначає, що податкова накладна №13 від 15.12.2017 року складена у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

Зазначені документи надані суду позивачем при поданні позовної заяви.

Судом встановлено із наявних в матеріалах справи доказів, що реальність здійснення господарської операції підтверджується усіма необхідними документами, які були направлені до комісії разом з поясненнями.

Відносно правомірності прийняття Державною фіскальною службою України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або рішень від 14.03.2018 №611862/32796896 та від 13.03.2018 №610779/32796896 про відмову в реєстрації виписаних Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" податкових накладних від 12.12.2017 №9 та від 29.12.2017 №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом встановлено наступне.

З пояснень позивача вбачається, що ТОВ «Дорстрой монтаж» 12 грудня 2017 року було здійснено операцію з поставки опори сталевої ОВОГ-10(4) у кількості 2 штук до ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» згідно з видатковою накладною №269 від 12.12.2017 на загальну суму 21840, 00 грн. (ПДВ 3640, 00 грн.), оплата здійснена відповідно до рахунку №216 від 12.12.2017 року. Вказаний товар було отримано від ТОВ «Еней» згідно з видатковою накладною №768 від 06.12.2017 та оплачений відповідно до рахунку №1109 від 05.12.2017, що підтверджується випискою по рахунку банку. Позивачем було складено податкову накладну від 12.12.2017 року №9 на суму на загальну суму 21840,00 грн. (ПДВ 3640,00 грн.) на користь контрагента ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» та направлено її для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з отриманою Квитанцією від 29.12.2017 реєстраційний номер документ НОМЕР_2 від АС «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено, що ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства Фінансів України №567 від 13.06.2017. За результатами опрацювання виявлено невідповідність обсягів постачань обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:7308. На виконання вказаних у Квитанції вимог, позивачем було направлено на адресу ДФС України повідомлення від 12.03.2018 №1 щодо подачі документів про підтверджень реальності здійснення операцій по ПН, реєстрацію якої зупинено, з поясненням від 07.03.2018 №12. Згідно скріншотів надсилання документів із допомогою програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів «М.Е.Dос», до вказаних пояснень додано: рахунок на оплату від 12.12.2017 року №216, видаткова накладна від 12.12.2017 №269, видаткова накладна від 06.12.2017 №768, рахунок на оплату від 05.12.2017 №1109.

Рішенням Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.03.2018 №611862/32796896 відмовлено в реєстрації податкової накладної №9 від 12.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

При цьому судом встановлено, що договір поставки №247 від 01.05.2012 укладений між ТОВ «Еней» та позивачем, договір купівлі-продажу від 04.01.2017 №0712/17 між позивачем та ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ» та банківська виписка по рахунку за 06.12.2017 року до Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або рішень, не направлялись та не були предметом дослідження під час прийняття оскаржуваних рішень.

Також, під час дослідження документів, поданих позивачем до контролюючого органу на підтвердження вказаних господарських операцій, судом встановлено, що не зазначено в межах якого саме договору вчинялись дії, не зазначені прізвища осіб, що отримували товар та виписували рахунки, відсутні докази здійснення оплати саме за отриманий товар. Зокрема, видаткова накладна від 12.12.2017 року №269 не містить номера та дати договору, відомостей про особу, що розписалась в отриманні товару, рахунок на оплату від 12.12.2017 року №216 - не містить відомостей про особу, що його підписала. Також, позивачем ані до контролюючого органу, ані до суду не надано копію довіреності на отримання матеріальних цінностей, що були реалізовані ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ».

Окрім цього, твердження позивача, що оплата за поставлений товар була здійснена ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ» саме 27.12.2017 року в розмірі 300000,00 грн. саме в межах дослідженої операції не підтверджується наявними матеріалами справи, призначення платежу не містить посилань ані на договір, ані на найменування придбаного товару або рахунку на оплату.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішенням про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.03.2018 №611862/32796896 правомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної №9 від 12.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Також, з пояснень позивача вбачається, що ТОВ «Дорстрой монтаж» 29 грудня 2017 року було здійснено операцію з поставки дорожнього контролера ДКД-32-С2 до ТОВ«Дорстрой монтаж Київ» згідно з видатковою накладною № 260 від 07.12.2017 на загальну суму 86327, 42 грн. (ПДВ 14387,90 грн.). Оплата здійснена згідно з рахунком № 20 від 07.12.2017. Вказаний товар було отримано від ТОВ «Світлофор-Сервіс» згідно з видатковою накладною №91017 від 18.10.2017 та оплачений відповідно до рахунку №1101 від 09.10.2017, що підтверджується випискою по рахунку банку. Позивачем було складено податкову накладну від 29.12.2017 року №14 на суму на загальну суму 86327,42 грн. (ПДВ 14387,90 грн.) на користь контрагента ТОВ «Дорстрой монтаж Київ» та направлено її для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з отриманою Квитанцією від 29.12.2017 реєстраційний номер документ НОМЕР_3 від АС «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Зазначено, що ПН відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства Фінансів України №567 від 13.06.2017. За результатами опрацювання виявлено невідповідність обсягів постачань обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:8543. На виконання вказаних у Квитанції вимог, позивачем було направлено на адресу ДФС України повідомлення від 06.03.2018 №1 щодо подачі документів про підтверджень реальності здійснення операцій по ПН, реєстрацію якої зупинено, з поясненням від 06.03.2018 №11. Згідно скріншотів надсилання документів із допомогою програмного забезпечення для подання звітності до контролюючих органів «М.Е.Dос», до вказаних пояснень додано: видаткова накладна від 18.10.2017 №91017, рахунок на оплату від 09.10.2017 №1107, видаткова накладної від 07.12.2017 №260, рахунок на оплату від 07.12.2017 №209.

Рішенням Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.03.2018 №610779/32796896 відмовлено в реєстрації податкової накладної №14 від 29.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

При цьому судом встановлено, що договір купівлі-продажу №01/07/17 від 01.07.2017 між ТОВ «Світлофор Сервіс» та позивачем, договір купівлі-продажу від 04.01.2017 №0712/17 між позивачем та ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ» та виписка по рахунку за 18.10.2017 року до Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або рішень, не направлялись та не були предметом дослідження під час прийняття оскаржуваних рішень.

Також, під час дослідження документів, поданих позивачем до контролюючого органу на підтвердження вказаних господарських операцій, судом встановлено, що не зазначено в межах якого саме договору вчинялись дії, не зазначені прізвища осіб, що отримували товар та виписували рахунки, відсутні докази здійснення оплати саме за отриманий товар. Зокрема, видаткова накладна від 07.12.2017 року №260 не містить номера та дати договору, відомостей про особу, що розписалась в отриманні товару, рахунок на оплату від 07.12.2017 року №209 - не містить відомостей про особу, що його підписала. Також, позивачем ані до контролюючого органу, ані до суду не надано копію довіреності на отримання матеріальних цінностей, що були реалізовані ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ».

Окрім цього, твердження позивача, що оплата за поставлений товар була здійснена ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ» саме 27.12.2017 року в розмірі 300000,00 грн. саме в межах дослідженої операції не підтверджується наявними матеріалами справи, призначення платежу не містить посилань ані на договір, ані на найменування придбаного товару або рахунку на оплату.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішенням про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.03.2018 №610779/32796896 правомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної №14 від 29.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010 (далі - порядок № 1246) податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1,2 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Наказ № 567) оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до цих Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС).

Пунктом 6 Наказу №567 передбачено, що моніторинг податкової накладної/ розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/ розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається з електронних квитанцій, Державною фіскальною службою України зупинено реєстрацію податкових накладних позивача на підставі п.201.16 ПКУ: податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН.

Як встановлено п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлення відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Суд зазначає, що податковий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної за критерієм, передбаченим пп.1 п.6 Наказу №567 повинен враховувати, що досліджена податкова накладна має відповідати наступним умовам:

- обсяг постачання перевищує в 1,5 раза залишок різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих і зареєстрованих в Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку;

- відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

- сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вищезазначеним умовам, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами.

Крім того, слід зазначити, що обставини зупинення реєстрації обов'язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Суд наголошує, що абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" № 190 від 29.03.2017 р. (далі-Постанова № 190) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови №190 визначено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування", або "надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування".

Проте, судом встановлено, що первинна документація, надана позивачем до контролюючого органу на підтвердження правомірності реєстрації податкової накладної від 15.12.2017 №13, є належним чином оформленою та достатньою для прийняття позитивного рішення щодо реєстрації податкової накладної, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.03.2018 року №611863/32796896, та як наслідок необхідність зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати виписану Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" податкову накладну від 15.12.2017 №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Натомість, під час дослідження повноти та належного оформлення первинних документів, наданих позивачем до контролюючого органу на підтвердження правомірності реєстрації податкових накладних від 12.12.2017 №9 та від 29.12.2017 №14, судом встановлено, що висновки Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації у рішеннях від 14.03.2018 №611862/32796896 та від 13.03.2018 №610779/32796896 стосовно надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи. Вказане свідчить про правомірність рішень відповідача в цій частині та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд зазначає, що реалізація суб'єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб'єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов'язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб'єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб'єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на приписи п.п.201.16.4 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України та п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010, (зі змінами), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами ч.1,2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.03.2018 року №611863/32796896 та зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати виписану Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" податкову накладну від 15.12.2017 №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В іншій частині підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" (, 63512, Харківська обл., Чугуївський район, село Кам'яна Яруга, вул. Харківська, будинок 65-Б) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України в особі Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.03.2018 року №611863/32796896.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (місцезнаходження: 04053, місто Київ, Львівська площа, буд. №8; ) зареєструвати виписану Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" (, 63512, Харківська обл., Чугуївський район, село Кам'яна Яруга, вул. Харківська, будинок 65-Б) податкову накладну від 15.12.2017 №13 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ" (, 63512, Харківська обл., Чугуївський район, село Кам'яна Яруга, вул. Харківська, будинок 65-Б) судовий збір у сумі 587,33 (п'ятсот вісімдесят сім) грн. 33 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30.10.2018 року.

Суддя Біленський О.О.