Справа № 826/8521/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2018 року №826/8521/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАККАР-ЩИТ» до Головного управління ДФС у м.Києві,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРАККАР-ЩИТ» (далі також – позивач, ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ») з позовом до Головного управління ДФС у м.Києві (далі також – відповідач, ГУ ДФС у м.Києві), в якому просить:

- скасувати наказ ГУ ДФС у м.Києві від 23.06.2017 № 5617 «Про призначення виконавців рішення про адміністративний арешт майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» (код 39417532)»;

- визнати незаконними дії представників ГУ ДФС у м.Києві щодо виходу за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» 03.07.2017 для проведення опису майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність оспорюваних наказу та дій з огляду на те, що судове рішення про обґрунтованість рішення відповідача про застосування адміністративного арешту прийняте судом поза межами 96 годин, встановлених законодавством для підтвердження обґрунтованості арешту майна товариства. Тому, станом на час прийняття відповідачем оспорюваного наказу та виходу його працівників для проведення опису майна позивача адміністративний арешт майна вважався припиненим відповідно до пункту 94.19.1 статті 94 Податкового кодексу України та пункту 8.2 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 568, який був чинним на час прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ».

Крім того, судове рішення про обґрунтованість рішення відповідача про застосування адміністративного арешту не набрало законної сили, оскільки оскаржувалося в апеляційному порядку.

У подальшому в письмовому поясненні позивач додатково повідомив суд про скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції про обґрунтованість рішення відповідача про застосування адміністративного арешту майна позивача та залишення подання ГУ ДФС у м.Києві про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Відповідач у письмовому запереченні та його представник в судовому засіданні зазначили про необґрунтованість позову, вважаючи правомірними оспорюваний наказ та дії працівників ГУ ДФС у м.Києві, оскільки станом на час видачі наказу та вчинення цих дій рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна позивача було чинним та допущене до негайного виконання.

У судовому засіданні 16.11.2017 суд ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням ГУ ДФС у м.Києві від 13.05.2017 № 12232 вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ», що перебуває у його володінні.

Листом від 13.05.2017 указане рішення направлено на адресу ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ».

У подальшому ГУ ДФС у м.Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 року в справі № 826/6301/17 подання ГУ ДФС у м.Києві задоволено та підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ», постанову суду допущено до негайного виконання.

На підставі вищевказаного рішення ГУ ДФС у м.Києві від 13.05.2017 № 12232 та постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 року в справі № 826/6301/17 відповідачем прийнято наказ від 23.06.2017 № 5615 «Про призначення виконавців рішення про адміністративний арешт майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» (код 39417532)», згідно з яким:

1) призначено виконавцями рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері торгівлі управління аудиту у сфері торгівлі та послуг ГУ ДФС у м.Києві Магеру Михайла Борисовича та головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок у сфері торгівлі та послуг ГУ ДФС у м.Києві Лапіну Катерину Григорівну на підставі доповідної записки управління аудиту у сфері торгівлі та послуг від 20.06.2017 № 2015/26-15-14-02-01;

2) начальникові аудиту у сфері торгівлі та послуг Кравчук О.В. доручено забезпечити здійснення опису майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» (код 39417532);

3) управлінню моніторингу доходів та обліково-звітних систем (Вільхова Л.А.) доручено внести цей наказ до Репозиторія звітної і статистичної інформації Головного управління ДФС у м.Києві згідно з вимогами наказу ГУ ДФС у м.Києві від 05.11.2014 № 9 «Про затвердження Порядку супроводження Репозиторія звітної і статистичної інформації Головного управління ДФС у м.Києві»;

4) контроль за виконанням цього наказу покладено на заступника начальника Лагутіну З.В.

Указаний наказ не містить норм права та є актом індивідуальної дії та стосується прав та інтересів ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ».

За результатами виходу 03.07.2017 виконавців вищевказаного наказу Магери М.Б. та Лагутіно К.Г. за адресою здійснення ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» господарської діяльності для проведення опису майна товариства вказаними посадовими особами ГУ ДФС у м.Києві складено акт відмови платника податків від опису майна від 03.07.2017 № 370/26-15-14-02-01. Зокрема, в акті відмови платника податків від опису майна від 13.05.2017 № 12232 зафіксовано, що ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» в особі директора Бур’яна І.В. за наявності законодавчих підстав відмовив у здійсненні опису майна на підставі рішення ГУ ДФС у м.Києві від 13.05.2017, обґрунтованість якого підтверджена постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 у справі № 826/6301/17.

Таким чином, відповідні посадові особи відповідача не описали майно ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» у зв’язку з їх недопуском до обстеження територій та приміщень позивача.

Вважаючи, що наказ ГУ ДФС у м.Києві від 23.06.2017 № 5617 «Про призначення виконавців рішення про адміністративний арешт майна ТОВ «Драккар-Щит» (код 39417532)» та дії представників ГУ ДФС у м.Києві щодо виходу за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» 03.07.2017 для проведення опису майна товариства, спрямовані на виконання цього наказу, є протиправними, позивач звернувся до суду з позовною заявою, при вирішенні якої суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України (далі – ПК України) адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з пунктом 94.3 названої статті ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Як встановлено судом, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 у справі № 826/6301/17 задоволено подання ГУ ДФС у м. Києві та підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ», застосованого рішенням ГУ ДФС у м.Києві від 13.05.2017 № 12232. Постанову допущено до негайного виконання.

За приписами пункту 94.14 статті 94 ПК України функції виконавця рішення про арешт майна платника податків покладаються на податкового керуючого або іншого працівника контролюючого органу, призначеного його керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу. Виконавець рішення про арешт:

- надсилає рішення про арешт майна відповідно до пункту 94.6 цієї статті;

- організовує опис майна платника податків.

Пунктом 94.19.1 статті 94 ПК України визначено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв’язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Згідно з підпунктом 1 пункту 8.2 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 568, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв’язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 4.2 розділу ІУ цього Порядку, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Станом на час прийняття оспорюваного наказу постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 № 826/6301/17 у справі № 826/6301/17 підлягала негайному виконанню, отже призначення виконавців рішення про адміністративний арешт майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» узгоджувалось з вимогами пункту 94.14 статті 94 ПК України.

Проте, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №826/6301/17, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 у справі № 826/6301/17 та подання ГУ ДФС у м.Києві про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» залишено без розгляду.

Зокрема, в указаній ухвалі суд апеляційної інстанції встановив, що обставини, які зумовили звернення податкового органу до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, виникли 13.05.2017 о 15 год. 00 хв., а тому відповідно до приписів частин третьої та одинадцятої статті 183-3 КАС України, враховуючи, що 14 травня 2017 року (неділя) був загальним вихідним днем, подання мало бути подано до суду до 15 год. 00 хв. 15.05.2017.

Верховний Суд погодився з висновком Київського апеляційного адміністративного суду щодо того, що звернення ГУ ДФС з поданням до суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» 15.05.2017 о 15 год. 14 хв. Відбулося з пропуском строку, передбаченого частиною третьою статті 183-3 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, обставини встановлені, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 826/6301/17, не підлягають доказуванню під час розгляду судом даної адміністративної справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність рішення суду щодо підтвердження обґрунтованості рішення ГУ ДФС у м.Києві про адміністративний арешт майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ», тому згідно з пунктом 94.19.1 статті 94 ПК України та пункту 8.2 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 568, майно позивача вважається звільненим з-під режиму тимчасового затримання.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність призначення відповідачем виконавців рішення про адміністративний арешт майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» згідно з наказом від 23.06.2017 № 5615, що зумовлює необхідність визнання цього наказу протиправним та його скасування, а також визнання протиправними дій посадових осіб ГУ ДФС у м.Києві щодо виходу 03.07.2017 за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ ДРАККАР-ЩИТ» для проведення опису майна товариства.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адмінісстративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частин першої-четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи відповідача щодо правомірності оспорюваного наказу та дій його посадових осіб, спрямованих на виконання цього наказу, не спростовують висновків суду щодо протиправності цих наказу та дій, що зумовлює задоволення судом позову у повному обсязі.

Ураховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Київського апеляційного суду, що міститься в постанові від 02.08.2018 у справі № 826/4293/17.

При цьому суд зазначає, що позивач просить тільки скасувати оспорюваний наказ відповідача, який є актом індивідуальної дії, тоді як за змістом пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства у разі задоволення позову щодо оскарження акту індивідуальної дії суд визнає такий акт протиправним та скасовує його.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21 липня 2017 року.

Отже, на підставі статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв’язку із задоволенням позову стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 3 200,00 грн.

Керуючись вимогами статей 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАККАР-ЩИТ» (04212, м.Київ, вул.Маршала Тимошенка, 2-Л, ) до Головного управління ДФС у м.Києві (04655, м.Київ, вул.Шолуденка, 33/19, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС у м.Києві від 23 червня 2017 року № 5615 «Про призначення виконавців рішення про адміністративний арешт майна ТОВ «ДРАККАР-ЩИТ» (код 39417532)».

3. Визнати протиправними дії представників Головного управління ДФС у м.Києві щодо виходу за адресою здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАККАР-ЩИТ» 03.07.2017 для проведення опису майна названого товариства.

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРАККАР-ЩИТ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м.Києві сплачений ним судовий збір в сумі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко