Справа № 0840/3449/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 жовтня 2018 року (15год. 55 хв.)Справа № 0840/3449/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Аксьонової С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (71304, Запорізька область, Камянсько Дніпровський район, м. Камянка - Дніпровська, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 39396146) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.08.2018 № НОМЕР_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням від 07.08.2018 № НОМЕР_2 до позивача застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 6958,21 грн. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, оскільки в період 04.05.2017 по 10.05.2017 ним своєчасно проведено перерахування єдиного внеску до бюджету, однак помилково зазначено інший рахунок податкового органу (для зарахування ЄСВ, що сплачується роботодавцями із сум заробітної плати). Вважає, що помилкове зазначення рахунку отримувача у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов'язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов'язання у визначений строк, а відтак і для застосування штрафних (фінансових) санкцій. З урахуванням вищезазначеного просить скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.08.2018 № НОМЕР_2.

Ухвалою суду від 27.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 02.10.2018.

02.10.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.10.2018.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов (вх. №33436 від 22.10.2018), відповідно до яких зазначає, що чинним законодавством передбачена відповідальність виключно платника за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, незалежно від причин такої невчасної сплати та не передбачено можливості звільнення такого платника податку від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у разі невірного визначення платником номеру банківського рахунку, чи з будь-яких інших причин. На підставі викладеного, вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв в межах законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 22.10.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є платником єдиного внеску.

14.08.2018 позивачем отримано рішення № НОМЕР_2 від 07.08.2018 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 6722,91 грн. за період з 04.05.2017 по 10.05.2018 та нарахована пеня в розмірі 235,30 грн. (а.с.8-9).

28.04.2017 позивачем через фінансову установу ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_2» сплачено єдиний соціальний внесок за 2016 рік у розмірі 33615,00 грн. (за призначенням: «*;101;;оплата ЄСВ за 2016 р, ОСОБА_1») на розрахунковий рахунок №0809, Отримувач: Енергодарська ОДПІ Кам'янсько Дніпровське відділення, що підтверджується квитанцією № 11РА37313 від 28.04.2017 (а.с.14).

Єдиний соціальний внесок за 2016 рік позивачем помилково перераховано на р/р 0809 (для зарахування ЄСВ, що сплачується роботодавцями із сум заробітної плати) замість належного р/р 08109 (для зарахування ЄСВ, що сплачується особами, які проводять незалежну професійну діяльність).

03.05.2017 (останній день сплати ЄСВ) позивачем подано заяву № 202/01-16 до Кам'янсько Дніпровського відділення Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про перерахування помилково сплачених коштів на належний рахунок (а.с.15).

Позивач вважає, що ним виконані всі можливі дії направлені на своєчасну сплату ЄСВ за 2016 рік, а відтак не може притягуватись до відповідальності та застосування штрафних (фінансових) санкцій, у звязку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-V (із змінами та доповненнями) (далі Закон №2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 4 цього Закону платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу четвертого частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно із частиною десятою статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону № 2464-VI встановлено, що у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Частиною сьомою статті 9 зазначеного Закону встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

У відповідності до положень частини шостої статті 9 Закону № 2464, для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Вказана норма щодо своєчасності сплати єдиного внеску передбачена також Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція № 449).

Так, у пункті 2 розділу IV Інструкції № 449 визначено, що сплата єдиного внеску здійснюється за місцем обліку такого платника в національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства), для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь.

Як було встановлено судом, що позивачем перераховано суму єдиного соціального внеску за 2016 рік в розмірі 33615,00 грн., що підтверджується квитанцією № 11РА37313 від 28.04.2017 (а.с.14).

Водночас, у зазначеній квитанції по перерахуванню єдиного соціального внеску помилково зазначено невірний рахунок платежу № 0809 - для зарахування ЄСВ, що сплачується роботодавцями із сум заробітної плати.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року № 450, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2013 року за № 1601/24133, повернення коштів здійснюється, зокрема, у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів. Повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення помилково сплачених коштів , яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів.

Так, 03.05.2017 позивач звернувся до Кам'янсько Дніпровського відділення Енергодарської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області із заявою № 202/01-16, у якій просив помилково сплачені кошти у розмірі 33615,00 грн. перерахувати за правильними реквізитами, так як йому стало відомо що кошти, які він сплачував зараховані на інший рахунок (а.с.15). Сума податку була перерахована 10.05.2017 платіжним дорученням № 5.

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VII Інструкції № 449, відповідно до частини 11 статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Згідно із пунктом 5 розділу VII Інструкції № 449, на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Разом з тим, єдиний внесок не входить до системи оподаткування, а податкове законодавство не регулює порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску. Кошти, що надходять від сплати єдиного внеску, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що чинним законодавством України не передбачено звільнення від застосування штрафних санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у разі невірного визначення платником номеру рахунку.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наявні у ній матеріали, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності та в межах наданих чинним законодавством повноважень при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 07.08.2018 № НОМЕР_2, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки такі витрати відповідачем не підтверджені, вони на позивача не покладаються.

Окрім того, згідно ст.139 КАС України, сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (71304, Запорізька область, Камянсько Дніпровський район, м. Камянка - Дніпровська, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, код ЄДРПОУ 39396146) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 29.10.2018.

Суддя Ю.В. Калашник