Справа № 826/10078/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 жовтня 2018 року № 826/10078/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Пащенка К.С., суддів Чудак О.М., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»
до третя особаПівнічного офісу Державної аудиторської служби України Державна аудиторська служба України
про представники учасників справи:скасування вимоги в частині не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фінансової інспекції у місті Києві, в якому просило скасувати вимоги від 28.12.2015 №26-08-14-14/13269 в частині усунення порушень по Адабаському кар'єроуправлінню щодо нестачі залишків готової продукції вартістю 4 208 186,41 грн., і, відповідно, нанесення збитків Адабаському кар'єроуправлінню на суму 4 208 186,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно актів коригування загальна кількість залишків готової продукції не змінювалась, зміни відбувалися між фракціями, кількість готової продукції збільшено по одним фракціям на 13 550 м3 з одночасним зменшенням кількості по іншим фракціям на 13 550 м3. Під час проведення ревізії не враховувались додаткові акти коригування кількості готової продукції за липень 2014 року. Крім цього ревізорами під час ревізії враховувався зведений акт коригування готової продукції за травень 2014 року, чим подвоєно кількість виготовленої та відвантаженої продукції. Також ревізорами помилково вказано про збільшення виробництва щебеню в кількості 220 м3 за рахунок узагальнюючого акту за травень 2014 року. Також додано у вересні 2014 року до виробництва 4881 м3, які по даним акту виробництва відносяться до щебеню фракції 5*25; не враховано акт коригування на зменшення фракції в кількості 1 680 м3. Під час складання акту ревізорами допущено математичну помилку, а саме: расход щебеню складається з реалізації + акти коригування. Акти коригування по утворенню суміші 0*40 та 0*70 по кожній фракції свідчать про зменшення або збільшення кількості, тому необхідно додавати до відвантаженого щебеню фракції, з яких утворені ці суміші, а ревізори - віднімали, у результаті чого завищено залишок виготовленої продукції в кількості 10 781 м3.

02.07.2016 справу відповідно до протоколу автоматичного розподілу було передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

11.07.2016 судом було відкрито провадження та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державну аудиторську службу України.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу було передано на розгляд колегії суддів у складі: Кузьменка В.А. (головуючий суддя), Арсірія Р.О., Огурцова О.П.

21.09.2016 у зв'язку із відрядженням головуючого судді розгляд справи було відкладено на 19.10.2016.

19.10.2016 у судовому засіданні до участі у справі третьою особою було залучено Північний офіс Державної аудиторської служби України, у зв'язку із цим розгляд справи відкладено на 16.11.2016.

16.11.2016 було розпочато розгляд справи, заслухано представників сторін розгляд справи було відкладено на 05.04.2017.

05.04.2017 справа була знята з розгляду у зв'язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

10.10.2017 розпорядженням керівника апарату суду Миронюка Д.М. № 6186 було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 826/10078/16 з метою пришвидшення її розгляду.

11.10.2017 справу відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу було передано на розгляд судді Пащенку К.С.

16.11.2017 справа була прийнята до провадження суддею Пащенком К.С. і призначена до розгляду на 13.02.2018.

13.02.2018 ухвалою суду було замінено відповідача Державну фінансову інспекцію в місті Києві, її правонаступником - Північним офісом Державної аудиторської служби України. Також представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи із вирішення питання, чи підтверджується документально встановлене за актом ревізії від 24.11.2015 №08-30/1897 заниження ВСП «Адабаське кар'єроуправління» ДП «УПП УЗ» загального обсягу готової продукції протягом періоду 2014 року, січня-вересня 2015 року по обліку та станом на 19.10.2015 з урахуванням довідки по залишкам готової продукції за 1 квартал 2015 року, додаткових актів коригування залишків готової продукції та переліку видів коефіцієнтів ДП «УПП УЗ» для переведення щебеневої продукції з м3 в тони?».

У судовому засіданні було оголошено перерву до 27.03.2018.

03.03.2018 до суду поштою від відповідача надійшли відзив на позов та заперечення проти клопотання про призначення експертизи. Так відповідач зазначає, що під час ревізії встановлено, що в журналах-ордерах по рахунку 26 «Готова продукція» за період 2014 року та січень-вересень 2015 року здійснювалося коригування залишків в обсягах, які не відповідають даним додаткових актів об'єкту контролю. Додаткові акти коригування залишків готової продукції, які додаються до заперечення ДП «УПП УЗ», а саме: №01/09 від 30.09.2015, №02/09 від 30.09.2015, №04/05 від 24.02.2015, від 31.08.2015, Довідки по залишкам в готової продукції за 1 квартал 2015 рік та Перелік видів коефіцієнтів для переведення щебеневої продукції по даним кар'єроуправління ДП «УПП УЗ», для перевірки в ході ревізії не надані, тобто були відсутні. Ревізією було встановлено, що рух готової продукції в завірених актах наданих в ході ревізії, відрізняється від даних, які відображені в актах, доданих до заперечення. В результаті заниження обсягів щебеневої продукції протягом періоду 2014 року, січень - вересень 2015 року по обліку та станом на 19.10.2015 з урахуванням проведених контрольних обмірів незалежним маркшейдером встановлено нестачу залишків готової продукції. Встановлений факт не оприбуткування в аналітичному бухгалтерському обліку по рахунку 26 «Готова продукція» виробленої вторинної щебеневої продукції позивачем не заперечувався. Таким чином, вирахувана нестача, яка підтверджена в ході ревізії замірами маркшейдера, є наслідком не оприбуткування готової щебеневої продукції, яка включає в себе і отриману вторинну сировину готової продукції. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

27.03.2018 проведено підготовче засідання, під час якого, відповідно до ч. 2 ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з'ясовано чи бажають сторони вирішити спір шляхом примирення; роз'яснено учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з'ясовано, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; запропоновано учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; призначено справу до судового розгляду по суті колегією у складі трьох суддів у судовому засіданні на 25.04.2018.

25.04.2018 відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів справу передано на розгляд колегії суддів у складі Пащенка К.С. (головуючий суддя), Шейко Т.І., Чудак О.М. Одночасно із цим не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, з урахуванням чого адміністративна справа, відповідно до ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 КАС України, розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1.2.3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в м. Києві на III квартал 2015 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 21.08.2015, 14.09.2015, 23.09.2015, 20.10.2015 №№2098, 2097, 2273, 2351, 2586, виданих начальником ДФІ в м. Києві, головними державними фінансовими інспекторами Кіндій Т.А., Бохонько Д.Є., Поліщук Л.М., Масло В.М., начальником відділу Герасименком О.В. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Управління промислових підприємств державної адміністрації залізничного транспорту України» (далі - ДП «УПП УЗ», підприємство) за період: з 01.10.2012 по завершений місяць 2015 року. Ревізія фінансово-господарської діяльності проведена з відома в.о. начальника ДП «УПП УЗ» Харлан В І. та головного інженера ОСОБА_10 та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_11 у відповідності питань, визначених програмою ревізії. Крім того, в рамках вказаної ревізії посадовими особами держфініспекції проведено ревізії фінансово-господарської діяльності відокремлених структурних підрозділів без права юридичної особи-кар'єроуправлінь: Стрийського, Адабадського, Трудівського, Пенізевецького, Кам'яницького, Знам'янського, Крюківського, Редутського, Хлистунівського та Новомосковського шпалопросочувального заводу.

Встановлені порушення та недоліки, виявлені під час ревізії, відображені в акті ревізії від 24.11.2015 №08-30/1897. Так зокрема в ході проведення ревізії фінансово-господарської діяльності Адабаського кар'єроуправління встановлені розбіжності в обсягах готової щебеневої продукції: за результатам перерахунку виявлено, що кар'єроуправлінням занижено загальний обсяг готової продукції у кількості 51 238,31 тон (12 013,53 + 32 806,21 + 712,32 + 4 505,04 + 1 201,21) на суму 4 178 46,71 грн., чим порушено п.п. 5, 6 та п. 8 П(С)БО 9 «Запаси» (із змінами та доповненнями) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, ч. 1 ст. 3, ст. 4, ч. 4, ч.ч. 6, 7 ст. 8, ч. 1, ст. 11 Закону України від 16.07.1999 №996-XІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Зазначені порушення встановлені шляхом проведення замірів станом на 19.10.2015 головним маркшейдером Інгульської шахти ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_12, котрого залучено до ревізії в якості незалежного фахівця. За результатами проведеного перерахунку встановлено розбіжності обсягів щебеневої продукції між замірами незалежного маркшейдера. У результаті заниження обсягів щебеневої продукції протягом періоду 2014 року, січень - вересень 2015 року по обліку та станом на 19.10.2015 з урахуванням проведених контрольних обмірів незалежним маркшейдером встановлено нестачу залишків готової продукції у зазначеній вище кількості.

28.12.2015 на підставі акту ревізії від 24.11.2015 №08-30/1897 позивачу було направлено письмову вимогу №26-08-14-14/13269 щодо усунення виявлених фінансових недоліків, а саме: опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства в установленому порядку, розглянути питання про притягнення працівників ДП «УПП УЗ», винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності, вичерпну інформацію про вжиті заходи щодо усунення порушень із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих документів надати Держфінінспекції в м. Києві до 25.01.2016.

Не погоджуючись із наведеними в акті ревізії розрахунками, на підставі яких було направлено оскаржувану вимогу, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України від 26.01.1993 №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939), державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №2939, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 3 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 (назва станом на день складання акту ревізії - «Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами»), акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Відповідно до п.п. 4 п. 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі - Положення №499), Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 6 Положення №499, Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.п. 7, 10, 13 ст. 10 Закону №2939, згідно з якими органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Отже, у органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

У справі, що розглядається, Державна фінансова інспекція у місті Києві, правонаступником якої є відповідач, пред'явила вимоги лише щодо опрацювання матеріалів ревізії та усунення виявлених порушень законодавства, притягнення працівників ДП «УПП УЗ», винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності та наступного інформування у встановлений строк про вжиті заходи.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, підстави та правильність їх обчислення перевіряє суд при розгляді справи за позовом про їх стягнення, а не в порядку визнання такої вимоги протиправною та її скасування.

Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у постанові від 20.02.2018 по справі № 822/2087/17 (провадження № К/9901/5402/17) та у постанові від 07.08.2018 у справі № 2а-0770/2438/12 (касаційне провадження № К/9901/4839/18).

На підставі наведеного суд доходить висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу учасника справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів, що діяв у межах закону, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Північного офісу Державної аудиторської служби України, третя особа - Державна аудиторська служба України, про визнання протиправними та скасування вимоги від 28.12.2015 №26-08-14-14/13269 в частині усунення порушень по Адабаському кар'єроуправлінню щодо нестачі залишків готової продукції вартістю 4 208 186,41 грн., і, відповідно, нанесення збитків Адабаському кар'єроуправлінню на суму 4 208 186,41 грн. - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд м. Києва.

Головуючий суддя К.С. Пащенко

Судді О.М. Чудак

Т.І. Шейко