Справа № 569/4632/16-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2018 року

Київ

справа №569/4632/16-а

адміністративне провадження №К/9901/13179/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Юрченко В.П., суддів Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргуОСОБА_2
на постановуЖитомирського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року (колегія у складі суддів: В.В. Євпак, М.М. Капустинський, Є.М. Мацький)
у справі№569/4632/16-а
за позовомОСОБА_2
доВолинської митниці Державної фіскальної служби України
провизнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил від 30 березня 2016 року №0588/20502/2016 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 об'єктивно був позбавлений можливості вивезти за кордон автомобіль, оскільки транспортний засіб перебував в ремонті, відтак, обставини які склалися не залежали від його волі, тому вважає, що в його діях відсутній склад порушення митних правил.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2016 року позов задоволено частково. Постанову Волинської митниці ДФС від 30 березня 2016 року у справі про порушення митних правил № 0588/20502/2016 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. скасовано частково, в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., звільнивши його від адміністративної відповідальності в силу малозначності вчиненого правопорушення та суд обмежився усним зауваженням. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року скасовано постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2016 року та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач не вжив заходів щодо інформування найближчого митного органу про обставини, які унеможливлювали вивезення транспортного засобу за межі митної території України у встановлений строк, передбаченого ст. 95 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне зясування обставин справи. Доводи касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням адміністративного позову.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

З урахуванням відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, касаційний суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 березня 2016 року з України в напрямку до республіки Польща на митний пост «Волинь Центральний» Волинської митниці ДФС заїхав автомобіль «Фольксваген Кадді», р/н НОМЕР_1, куз. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням бази даних, а саме «Інспектор-2006» та ЄАІС ДФСУ і встановлено, що 30 вересня 2015 року на митну територію України через митний пост Рівненської митниці ДФС, позивачем, в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «Фольксваген Кадді», р/н НОМЕР_1, куз. НОМЕР_2.

Враховуючи, що ОСОБА_2 перевищив встановлений ст. 95 МК України строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту-10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб) автомобіля марки «Фольксваген Кадді», р.н.НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, 14 березня 2016 року по даному факту посадовою особою Волинської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0588/20502/2016 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

30 березня 2016 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС № 0588/20502/2016 відносно позивача була винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення митних правил у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

Судами також встановлено, що перевищення строку ввезення автомобілю у митному режимі «транзит» позивач пояснив перебуванням автомобіля на ремонті на станції технічного обслуговування у зв'язку із поломкою, на підтвердження даної обставини надав заявку-наряд від 07 жовтня 2015 року № .

Частиною 3 ст. 470 МК України встановлено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом першим частини першої статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, згідно з ч. 2 цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (далі Порядок №657), факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

При цьому, відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку №657, передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

За змістом ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Аналіз змісту вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

З огляду на викладені вимоги закону, апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок, що такий факт, як ремонт автомобіля внаслідок поломки не може бути прирівняний до аварії або обставин непереборної сили. Належних доказів зворотного позивачем надано не було.

Окрім того, судом апеляційної інстанцій правильно надано оцінку щодо не повідомлення позивачем найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, як це передбачено вимогам ст. 192 МК України.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, не спростованим доводами касаційної скарги, про те, що приймаючи спірну постанову в справі про порушення митних правил митниця діяла в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства. Підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Суд касаційної інстанції визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду