Справа № 204/3587/18(2-а/204/75/18)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

30 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 204/3587/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючий суддя Добродняк І.Ю. (доповідач),

судді: Бишевська Н.А., Семененко Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції,

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2018 року (головуючий суддя Токар Н.В.)

у справі № 204/3587/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2,

про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 405755 від 18.05.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (порушення вимог знаку 4.2 «Рух праворуч» та п. 8.4 «г» - наказові знаки).

Позовні вимоги мотивовані необґрунтованістю та протиправністю висунутих обвинувачень, оскільки позивач не порушував правила дорожнього руху, зокрема вимог дорожнього знаку 4.2.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Постанову серії ЕАА № 405755 від 18.05.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.122 КУпАП скасовано. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Прийнята відповідачем постанова не містить відомостей про засоби фото- та відео- фіксації, якими було зафіксоване дане правопорушення. Будь-яких інших фактичних даних, які б могли слугувати доказом винуватості позивача у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять та не надані відповідачем.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, не повне зясування обставин, просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Скаржник зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху, в постанові чітко описано правопорушення, що було скоєно, а тому інспектор діяв в межах діючого законодавства та не порушував його. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області, які безпосередньо бачили порушення позивачем правил дорожнього руху. Пояснення позивача щодо відсутності в його діях ПДР та, відповідно, складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Спірним є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 18.05.2018 інспектором роти № 1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАА № 405755 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21074, державний номер НОМЕР_1, по вул. Героїв Сталінграду, 69 , в місті Дніпрі порушив вимогу знаку Правил дорожнього руху 4.2 «Рух праворуч» та п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність означеної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 405755 від 18.05.2018.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В даному випадку оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пункту 8.4 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, наказові знаки. Показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження (пп. «г» п.8.4 ПДР).

Відповідно до пп. 4.2 розділу Правил дорожнього руху «Дорожні знаки», знак 4.2 «Рух праворуч» дозволяє рух лише праворуч.

Дія знаків 4.1 - 4.6, а отже і знаку 4.2, поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким вони встановлені.

Як вбачається з матеріалів справи, наведені в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 405755 від 18.05.2018 обставини щодо скоєння позивачем порушення вимог дорожніх знаків відповідачем ніяким чином не засвідчені, жодні докази до вказаної постанови не долучені.

Обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення зафіксовані лише у вказаній постанові про накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржувана постанова не містить відомостей про засоби фото- та відеофіксації, якими зафіксоване дане правопорушення.

Із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що позивач, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21074, державний номер НОМЕР_1, по вул. Героїв Сталінграду, 69 , в місті Дніпрі, у зазначений відповідачем час та дату здійснив порушення Правил дорожнього руху.

Інші належні докази на підтвердження наведених в постанові про адміністративне правопорушення обставин сторонами не подані, в матеріалах справи відсутні.

З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб'єктом владних повноважень у своєму рішенні.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на інспектора патрульної поліції покладається обов'язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб'єкт владних повноважень не виконав даного обов'язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Таким чином, відповідачем не доведено факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення вимог знаку 4.2 «Рух праворуч» та п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 405755 від 18.05.2018 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2018 року у справі №204/3587/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко