Справа № 824/762/17-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/762/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

26 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Платашем В.О.,

представників відповідача: Теутуляк С.А., Гричук О.В., Агатій В.В., Тонієвич Я.Б.

представника позивача: Бобика Й.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ВОРЛД" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року (м. Чернівці, 07 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ВОРЛД" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення № від 21.07.2017 р., № від 21.07.2017 р., № від 21.07.2017 р.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначив, що на підставі проведеної працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області документальної позапланової виїзної перевірки щодо повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 06.07.2015 р. по 31.12.2016 р., складено акт від 10.07.2017 р. №1944/24-13-14-02/39878207. Позивач зазначає, що підставою для вказаної перевірки стала незгода позивача з матеріалами планової перевірки, за наслідками якої раніше було складено акт від 30.05.2017 р. №1430/24-13-14-02/39878207 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.07.2015 р. по 31.12.2016 р. За наслідками проведених перевірок податковим органом 21.07.2017 р. прийнято податкові повідомлення-рішення №, № та №, які були оскаржені позивачем 07.08.2017 р. до ДФС України, однак скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ВОРЛД" залишено без розгляду. Позивач не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та зазначає про безпідставність висновків податкового органу про те, що подана для перевірки документація є неналежною, з підстав відсутності обґрунтування трансфертного ціноутворення та відповідності умов принципу «витягнутої руки» в операціях з «SAN-TECH TRAIDING GROUP LIMITED» (Гонконг)» за період з 06.07.2015 р. по 31.12.2016 р. Позивач також зазначив, що обґрунтування трансфертного ціноутворення та документальне підтвердження за правилами звичайних цін надано податковому органу як відповідь на запит від 23.05.2017р., а також подане разом з доповненням до акту перевірки від 30.05.2017 р. Позивач стверджує, що під час планової перевірки представники податкового органу не звертались до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ВОРЛД" за інформацією щодо підтвердження суми витрат за правилами звичайних цін, тому обґрунтування трансфертного ціноутворення за 2015 рік та окремо за 2016 рік подано до податкового органу окремим листом від 29.06.2017 р., до завершення перевірки. Крім того, позивач вважає необґрунтованим неприйняття податковим органом обґрунтування трансфертного ціноутворення, оскільки, ним виконано усі вимоги податкового законодавства в операціях з «SAN-TECH TRAIDING GROUP LIMITED» (Гонконг)» в 2015-2016 роках. Таким чином, позивач вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 р. №, яким збільшено суму грошового зобов’язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 3895156,75 грн та податкове повідомлення-рішення від 21.07.2017 р. №, яким зменшено суму від’ємного значення об’єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1218664 грн.

Щодо оскарженого податкового повідомлення-рішення від 21.07.2017 р. № позивач зазначив, що вважає безпідставним не зарахування (зменшення) податковим органом податкового кредиту за жовтень 2016 р. в сумі 510308 грн. за наявності тимчасової митної декларації від 14.10.2016 р. №18728 на загальну суму 251193,48 грн. Стверджує, що тимчасова митна декларація підтверджує виникнення податкових зобов’язань щодо сплати податку на додану вартість та право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що згідно Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ВОРЛД" (далі - ТзОВ "АКВА ВОРЛД") учасниками товариства є громадянка України Харітеску Людмила Мірчівна (частка в статутному капіталі складає 20%) та ПАТ «САН-ТЕХ ОСОБА_9 ЛІМІТЕД» в особі директора Харітеску Володимира (частка в статутному капіталі складає 80%).

05.10.2015 р. між «SAN-TECH TRAIDING GROUP LIMITED» та ТзОВ "АКВА ВОРЛД" укладено контракт з продажу №F223/15, до якого 31.10.2015 р., 15.12.2015 р., 27.01.2016 р., 11.04.2016 р. укладались додаткові угоди.

В матеріалах справи містяться електронні декларації: 500060006/2016/018728 від 19.06.2015 р. на суму 97619.81 дол.США, яка підтверджує придбання ТзОВ "АКВА ВОРЛД" товарно-матеріальних цінностей від «NINGBO NINGSHING TRADING GROUP»; 500060006/2016/013100 від 19.06.2015 р. на суму 35446,76 дол.США, яка підтверджує придбання ТзОВ "АКВА ВОРЛД" товарно-матеріальних цінностей від «SAN-TECH TRAIDING GROUP LIMITED».

Згідно податкових декларацій ТзОВ "АКВА ВОРЛД" з податку на прибуток підприємств за 2015 рік вказано суму доходу від будь-якої діяльності в сумі 8153381 грн, а за 2016 рік вказано суму доходу від будь-якої діяльності в сумі 41676472 грн.

До матеріалів справи подано податкові декларації ТзОВ "АКВА ВОРЛД" з податку на додану вартість за 2016 рік та реєстр виданих та отриманих податкових накладних за 2016 рік.

На підставі наказу Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області від 18.04.2017 р. №417, направлень від 28.04.2017 р. №763, №756, №755, №754, №753, №751, №752, від 10.05.2017 р. №784, від 12.05.2017 р. №797, №796, відповідачем проведено документальну планову перевірку позивача щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.07.2015 р. по 31.12.2016 р., результати якої відображені в акті перевірки від 30.05.2017 р. №1430/24-13-14-02/39878207. Зокрема, встановлено: заниження податку на прибуток всього в сумі 3493101 грн, за 2015 рік в сумі 1884878 грн та за 2016 рік в сумі 1608223 грн; завищення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за грудень 2016 р. в сумі 510308 грн.

07.06.2017 р. позивач подав до податкового органу заперечення на Акт перевірки від 30.05.2017 р. №1430/24-13-14-02/39878207, додатки якого містять обґрунтування трансфертного ціноутворення та відповідності умов принципу «витягнутої руки» в операціях з «SAN-TECH TRAIDING GROUP LIMITED» з документацією трансфертного ціноутворення щодо неконтрольованих операцій 2015-2016 років.

На підставі наказу Головного управлінням ДФС у Чернівецькій області №665 від 16.06.2017 р., направлень на перевірку від 22.06.2017 р. №1099 та №1098, податковим органом проведено документальну позапланову перевірку, результати якої оформлені актом від 10.07.2017 р. №1944/24-13-14-02/39878207, щодо повноти нарахування та сплати позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 06.07.2015 р. по 31.12.2016 р. з питань, що стали предметом оскарження результатів планової перевірки. Проведеною перевіркою встановлено наступні порушення: завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток всього в сумі 1218664 грн, в тому числі за 2015 рік в сумі 743604 грн та за 2016 рік в сумі 475060 грн; занижено податок на прибуток у сумі 3493101 грн, в тому числі за 2015 рік в сумі 1884878 грн та за 2016 рік в сумі 1608223 грн; завищено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду з податку на додану вартість за грудень 2016 р. в сумі 510308 грн.

21.07.2017 р. податковим органом на підставі акта перевірки від 30.05.2017 р. №1430/24-13-14-02/39878207 та акта перевірки від 10.07.2017 р. №1944/24-13-14-02/39878207 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток всього в сумі 1218664 грн, в тому числі за 2015 рік в сумі 743604 грн та за 2016 рік в сумі 475060 грн.

Крім того, 21.07.2017 р. податковим органом на підставі акта перевірки від 30.05.2017 р. №1430/24-13-14-02/39878207 та акта перевірки від 10.07.2017 р. №1944/24-13-14-02/39878207 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та застосовано штрафну санкцію з податку на додану вартість в сумі 510308 грн.

Також 21.07.2017 р. податковим органом на підставі акта перевірки від 30.05.2017 р. №1430/24-13-14-02/39878207 та акта перевірки від 10.07.2017 р. №1944/24-13-14-02/39878207 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3895156,75 грн., яка включає 3493101 грн. за податковими зобов`язаннями та 402055,75 грн. за штрафними санкціями.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач частково усунув виявленні недоліки, і підстав для вжиття заходів реагування не існує.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, п. 201.12 ст. 201 ПК України передбачає, що у разі ввезення товарів на митну територію України, документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку.

За змістом п. 206.1 ст.206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Разом з тим, з 01 липня 2015 року в України запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість на підставі Закону України від 28.12.2014 р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Податковий кодекс України доповнено статтею 2001 «Електронне адміністрування податку на додану вартість». У відповідності до п. 200-1.3 ст. 200-1 Кодексу визначається реєстраційна сума податку, котра враховує загальну суму податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України. В свою чергу, згідно п. 206.1 ст.206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації - без розмежування по видах митних декларацій.

Одночасно, саме п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачає виключні умови, за яких не належать до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у зв’язку з придбанням товарів/послуг:

- не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи

- не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

При цьому, скаржник підтвердив право на податковий кредит в жовтні 2016 р. тимчасовою митною декларацією № 18728 від 14.10.2016 р.

Пункт 14 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 передбачає порядок оформлення митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа. Митні декларації в розумінні п. 14 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 - це митні декларації, що заповнені у звичайному порядку, попередні, тимчасові, періодичні та додаткові митні декларації. Згадане Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450, є складовою частиною податкового законодавства України у Відповідності до п. 3.1 ст. З Податкового кодексу України.

Також слід зазначити, що п. 56.21 ст. 56 ПК України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно -правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, тимчасова митна декларація №18728 від 14.10.2016 р. є підставою для формування податкового кредиту з ПДВ у порядку, встановленому податковим законодавством, чинним на час спірних правовідносин.

Суд першої інстанції помилково вказує на те, що для порівняння цін не можуть бути взяті відомості по операціях між позивачем з «SAN-ТЕСН TRAIDING GROUP LIMITED» та по неконтрольованих операціях між «SAN-ТЕСН TRAIDING GROUP LIMITED» з «NINGBO NINGSHING TRADING GROUP» через пов’язаність позивача з «SAN-ТЕСН TRAIDING GROUP LIMITED», оскільки це, на думку суду першої інстанції, не відповідає методу порівняльної неконтрольованої ціни, що визначається пп. 39.2.1.6 пп. 39.2.1 п. 39.2 та пп. 39.3.3.1 пп. 39.3.3 п. 39.3 ст. 39 ПК України.

Однак, пов'язаність сторін у неконтрольованих операціях не є підставою для незастосування методу порівняльної неконтрольованої ціни, даного обмеження ст. 39 ПК України не містить.

Крім того, ПК України встановлено джерела інформації, що використовуються для встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки". Так, згідно пп. 39.5.3.1. пп. 39.5.3. п. 39.5 ст. 39 ПК України, передбачено, що платник податків має право використовувати джерела інформації, які містять відомості, що дають можливість співставити комерційні та фінансові умови операцій згідно з пп. 39.2.2 п. 39.2 цієї статті, зокрема інформацію про зіставні операції самого платника податку, а також інформацію про зіставні операції його контрагента-сторони контрольованої операції з ненов’язаними особами. Таким чином, апелянт мав право використовувати для обгрунтування трансфертного ціноутворення інформацію про зіставні операції контрагента-сторони, тобто інформацію «SAN-TECH TRAIDING GROUP LIMITED» в т.ч. щодо його операцій з «NINGBO NINGSHING TRADING GROUP», враховуючи, що «NINGBO NINGSHING TRADING GROUP» не є пов'язаною особою по відношенню до контрагента позивача - «SAN-ТЕСН TRAIDING GROUP LIMITED». Інше ні перевіркою, ні під час розгляду справи не встановлено.

Згідно пп. 39.2.2.1. пп. 39.2.2. п. 39.2 ст. 39 ПК України контрольовані операції визнаються зіставними з неконтрольованими, якщо немає значних відмінностей між ними, що можуть істотно вплинути на фінансовий результат під час застосування відповідного методу трансфертного ціноутворення; а також, якщо такі відмінності можуть бути усунені шляхом коригування умов та фінансових результатів неконтрольованої операції для уникнення впливу таких відмінностей на порівняння.

Водночас, відповідач не навів в актах перевірок, виявлені значні відмінності між зіставними операціями між позивачем з «SAN-ТЕСН TRAIDING GROUP LIMITED» та по неконтрольованих операціях між «SAN-ТЕСН TRAIDING GROUP LIMITED» з «NINGBO NINGSHING TRADING GROUP», що могли істотно вплинути на фінансовий результат під час застосування відповідного методу трансфертного ціноутворення. Тобто, умовами відхилення зіставності операцій мають бути: а) наявність значних, а не будь-яких відмінностей таких операцій; б) такі відмінності мали би істотно впливати на фінансовий результат за такими операціями; в) відмінності не можуть бути усунені шляхом коригування умов та фінансових результатів неконтрольованої операції для уникнення впливу таких відмінностей на порівняння. Натомість, апелянт наявні відмінності в порівняльних операціях не визнає значними та такими, що могли б істотно впливати на фінансовий результат по таких операціях.

Аналіз зіставності операцій здійснюється на підставі пп. 39.2.2.3 пп. 39.2.2 п. 39.2. ст. 39 ПК України. Цей підпункт не встановлює обов’язку аналізу всіх наведених в ньому варіантів, а надає платнику податків можливість вибору напрямків аналізу. Тобто, визначення зіставності комерційних та/або фінансових умов операцій з умовами контрольованої операції може здійснюватися, зокрема, але не виключно, за результатами аналізу: кількості товарів, обсягу виконаних робіт (наданих послуг); строків виконання господарських зобов’язань; умов проведення платежів під час здійснення операції; офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, у разі використання такої валюти у розрахунках під час здійснення операції, зміни такого курсу; розміру звичайних надбавок чи знижок до ціни товарів (робіт, послуг), зокрема знижок, зумовлених сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами споживчих якостей, закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації), збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; розподілу прав та обов’язків між сторонами операції, визначених за результатами функціонального аналізу. Отже, апелянт у відповідності до даної норми вільний у здійсненні аналізу зіставності комерційних та/або фінансових умов операцій за перерахованими напрямками, так і за іншими, не перерахованими у цій нормі.

У відповідності до пп. 140.5.4. п.140.5. ст. 140 ПК України вимоги щодо збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду на суму 30 відсотків вартості товарів, придбаних у нерезидентів (в тому числі нерезидентів - пов’язаних осіб), що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у пп. 39.2.1.2 п. 39.2 ст. 39 цього ПК України можуть не застосовуватися платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податків за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої ст. 39 цього Кодексу, але без подання звіту.

Слід зазначити, що операції в 2015 та 2016 рр. позивача з «SAN- TECH TRAIDING GROUP LIMITED» за наслідками перевірки визнано відповідачем неконтрольованими, враховуючи пп. 39.2.1.7 пп. 39.2.1. п. 39.2 ст. 39 ПК України.

Позивач підтвердив суму витрат за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої ст. 39 Кодексу, і надав для документальної перевірки відповідачу обґрунтування трансфертного ціноутворення та відповідності умов принципу «витягнутої руки» в операціях з «SAN-TECH TRAIDING GROUP LIMITED» за 2015 рік та окремо обґрунтування за 2016 рік.

В силу п. 44.6 ст. 44 ПК України не може вважатись, що документи були відсутні у платника податків на час складення звітності, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абз. 2 і 4 п. 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Беручи до уваги зазначене, суд першої інстанції помилково, всупереч п.44.6 ст. 44 ПК України, встановив, що наявність двох різних обґрунтувань (від 07.06.2017 р. та від 29.06.2017 р.) може ставити під сумнів Висновок експерта про непідвердженість висновків, викладених у вказаних актах перевірки щодо заниження позивачем податку на прибуток підприємств в сумі 3493101 грн..

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскарженому судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ВОРЛД" задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення № від 21.07.2017 р., № від 21.07.2017 р., № від 21.07.2017 р.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА ВОРЛД" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області судові витрати в сумі 210904, 82 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 вересня 2018 року.

Головуючий

Сушко О.О.

Судді

Смілянець Е. С.

Залімський І. Г.