Справа № 2340/4257/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 жовтня 2018 року справа № 2340/4257/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про визнання листа не законним та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

22 жовтня 2018 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1, в якій просить:

1) прийняти цей позов до провадження та витребувати від відповідача матеріали його перевірки листа Міністерства соціальної політики від 24.07.17 №932/0/51-18/217, так як на нього згідно ст.77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності його рішення;

2) визнати грубі, неприпустимі порушення правових норм ст. 124 Конституції України при направленні позивачу брехні від 09.10.18 як неправомірні, а як наслідок дій саму брехню не законною і зобов'язати відповідача особисто розглянути приписи листа від 24.07.18 з участю позивача;

3) стягнути з відповідача 100000 грн відшкодування позивачу моральної шкоди за брехню, яка порушує право на повагу до людської гідності.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім?я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв?язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

При цьому, відповідно до ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, позивачем у спірних правовідносинах є ОСОБА_1.

При цьому, суд звертає увагу, що позовна заява підписана - ОСОБА_2

Наведена обставина позбавляє можливості вирішити питання щодо персонального складу позивачів у даній справі та змістовності позовних вимог.

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 цього Кодексу в позовній заяві зазначаються власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В поданій позовній заяві в порушення вищевказаних норм статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не зазначено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позивачем в позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача, свій реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти свою та відповідача.

Відповідно статті 5 КАС України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати грубі, неприпустимі порушення правових норм ст. 124 Конституції України при направленні позивачу брехні від 09.10.2018 як неправомірні, як наслідок саму брехню незаконною. Однак, вимога визнання грубим, не припустимим не може бути в якості позовної вимоги в розумінні КАС України.

Відповідно до пунктів 4 , 5 та 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно, ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В адміністративному позові, ОСОБА_1 посилається на лист Міністерства соціальної політики від 24.07.2017 №932/0/51-18/217, висновок МСЕК №117 від 27.11.2008, листи-звернення до Міністерства соціальної політики, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду, однак до суду копії відповідних доказів подано не було.

Проте, позивач у прохальній частині позовної заяви просить витребувати у відповідача матеріали перевірки листа Міністерства соціальної політики від 24.07.17 №932/0/51-18/217.

Приписами ч. 5 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про витребування доказів.

Частиною 1, 2 ст. 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Позивач, всупереч процесуальних можливостей не подав жодних доказів які б свідчили про відмову у наданні вказаних матеріалів, які він просить витребувати в клопотанні.

Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про витребування доказів є передчасною, оскільки у відповідності до норм Закону, факт неможливості надання певних документів пов'язується з діями щодо їх отримання.

Отже, позивачу на підтвердження обґрунтування своїх вимог, необхідно надати зазначені докази.

Крім того, суддя зазначає, що дана категорія справ може бути розглянута суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а не надання даних документів стане перешкодою для з'ясуваня всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України про визнання листа не законним та зобов'язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених в описовій частині ухвали суду.

Копію ухвали направити позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Тимошенко