Справа № 2040/7340/18
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

18.10.2018 р. № 2040/7340/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Дирявої К.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Грішного С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження клопотання позивача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. П. Іванова, 1, м. Куп'янськ, Харківська область, 63701, ) щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років в розмірі 90 відсотків місячної (чинної) заробітної плати на підставі документу прокуратури Харківської області від 22.03.2018 №19-1211 вих. та відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції, чинній на момент призначення пенсії;

- скасувати рішення Куп'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. П. Іванова, 1, м. Куп'янськ, Харківська область, 63701, ) від 23.05.2018 № 78 щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в проведенні перерахунку з 01.10.2017 пенсії за вислугу років, виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у документі прокуратури Харківської області №19-1211 вих. 18 від 22.03.2018, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 з редакції, чинній на момент призначення пенсії;

- зобов'язати Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. П. Іванова, 1, м. Куп'янськ, Харківська область, 63701, ) здійснити дії щодо перерахунку призначеної ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції, чинній на момент призначення пенсії, виходячи з розміру 90 відсотків від суми заробітної плати, визначеної у документі прокуратури Харківської області №19-1211 вих. 18 від 22.03.2018, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.10.2017 та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01 жовтня 2017 року;

- зобов'язати Куп'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. П. Іванова, 1, м. Куп'янськ, Харківська область, 63701, ) подати до суду у встановлений Харківським окружним адміністративним судом строк звіт про виконання судового рішення після того, як воно набере чинності.

Ухвалою від 11.09.2018 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом.

Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання в порядку ст.ст. 44, 166, 167, 236 КАС України про зупинення провадження у справі, в якому останній просив суд зупинити провадження до вирішення Конституційним Судом України конституційних проваджень за конституційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України відповідно норми пункту 5 розділу IІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14. 10.2014 1697-VII.

В обґрунтування поданого клопотання позивачем вказано, що йому стало відомо про розгляд Конституційним Судом України скарг вказаних осіб щодо відповідності Конституції України положень пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015року №213-VІІІ. Рішення Конституційного Суду України, що будуть прийняті за результатами розгляду вказаних скарг, дадуть можливість надати правову оцінку предмету спору між позивачем та відповідачем. Отже, на думку позивача, без рішень Конституційного Суду України за скаргами ОСОБА_3 щодо конституційності пункту 5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213- VIII, ОСОБА_4 щодо конституційності ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» неможливим є розгляд адміністративної справи за його позовом, оскільки не можливо встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду лише на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи, а вказані рішення дадуть напрямки оцінки обставин (фактів).

Ухвалою суду від 02.10.2018 року ухвалено здійснювати подальший розгляд справи за вищевказаним позовом із викликом учасників справи.

Через канцелярію суду від представника відповідача надійшло заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі, в якому останнім вказано на відсутність підстав для зупинення провадження.

Позивач у судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти заявленого клопотання про зупинення провадження у справі заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Позивач у поданому до суду клопотанні послався на обставини звернення із конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України відповідно норми пункту 5 розділу IІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14. 10.2014 1697-VII.

На підтвердження своїх доводів та обставин відкриття конституційних проваджень за вказаними конституційними скаргами проваджень позивачем до суду надано роздруківки інформації із офіційного Інтернет-сайту Конституційного Суду України (http://www.ccu.gov.ua).

Суд зазначає, що положеннями статті 152 Конституції України гарантовано, що Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, як передбачено приписами ч.1 ст.91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 №2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 14.12.2000 року у справі №1-31/2000, положення щодо виконання рішень Конституційного Суду України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З аналізу вищевикладеного слід дійти висновку, що у разі прийняття Конституційним Судом України рішень щодо неконституційності наведених вище положень законодавства за наслідками розгляду конституційного подання та конституційної скарги останні втратять чинність лише з моменту ухвалення відповідного рішення, тобто, на майбутнє.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 03.10.2018 року у справі №824/260/16-а.

При цьому, як встановлено під час судового розгляду справи зі змісту позовної заяви, спірні правовідносини пов'язані із діями відповідача, які мали місце у травні 2018 року.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 236, 240, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі №2040/7340/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено 29 жовтня 2018 року.

Суддя Мельников Р.В.