Справа № 520/9464/18
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення адміністративного позову

02.11.18р. справа №520/9464/18

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області
провизнання протиправними та скасування рішень,-

встановив:

30.10.2018 р. до суду надійшли матеріали позову.

Ухвалою від 31.10.2018 р. позов було залишено без руху.

02.11.2018 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову.

В означеному клопотанні представник позивача, стверджуючи про наявність обставин, які свідчать про необхідність вжиття заходів заборони вчиняти певні дії для забезпечення позову, а саме: про існування очевидних ознак протиправності спірних рішень державних виконавців, просив суд вжити заходів забезпечення адміністративного позову, а саме: 1) призупинити виконавче провадження, відкрите 04.2017 старшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_2, на примусове виконання виконавчого напису №3334, виданого 10.09.2015 Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу у відношенні боржника ОСОБА_3 23.01.196 року народження, стягувач - ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" (м. Київ, вул. Лєскова, 9), який вступив в законну силу 10.09.2015 про задоволення вимог ПАТ "ОСОБА_4 Аваль", які станом на 21ю02ю2014 складають 61534,33 дол. США, що в перерахунку на національну валюту за курсом НБУ становить 544 724,63 грн., з них прострочена сума заборгованості складає 6557,94 дол. США, що в перерахунок на національну валюту за курсом НБУ становить 5795,15 грн. за рахунок коштів отриманих від реалізації двокімнатної квартири №7 по вулиці Сумській, б. 48 у м. Харкові, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1, винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою визначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено прізвище боржника ОСОБА_3 згідно виконавчого документа прізвище боржника ОСОБА_1, та керуючись ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", внесені виправлення до документу "Постанова про відкриття виконавчого провадження" від 20.04.2017 р.: Прізвище боржника ОСОБА_5, копію постанови направити сторонам виконавчого провадження, 15.09.2017 старшим державним виконавцем Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_6 винесено постанову про передачу виконавчого провадження, якою встановлено, що на виконання постанови №138 від 29.08.2017 р. заступника начальника ГТУЮ з питань виконавчої служби - начальника УДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_7, Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області передає ВП №49260309 для подальшого виконання та постановлено передати виконавчий документ до ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області у строк до 15.09.2017, 25.09.2017 старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_8, винесено постанову про прийняття виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №3334 виданого 10.09.2015 ПН ХМНО про задоволення вимоги ПАТ "ОСОБА_4 Аваль", які станом на 21.02.2014 складають 61534,33 дол. США, що в перерахунку на національну валюту за курсом НБУ становить 544 724,63 грн., з них прострочена сума заборгованості складає 6557,94 дол. США, що в перерахунок на національну валюту за курсом НБУ становить 5795,15 грн. за рахунок коштів отриманих від реалізації двокімнатної квартири №7 по вулиці Сумській, б. 48 у м. Харкові, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1; 2) заборонити сторонам у справі відчуження рухомого майна - двокімнатну квартиру №7 по вулиці Сумській, б. 48 у м. Харкові, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Розглянувши доводи заяви про забезпечення позову, перевіривши обґрунтованість таких доводів долученими документами (в обсязі, котрий не виходить за межі вирішення порушеного питання), суддя встановив, що текст згаданої заяви зі стор. 2 по стор. 7 включно є ідентичним тексту позову, решта клопотання містить посилання на норми КАС України щодо забезпечення позову.

Разом із тим, вказане суперечить процесуальному закону і призначенню інституту забезпечення позову, адже при вирішенні питання про забезпечення позову суд не повинен вдаватись до вирішення питання по суті позову.

Звідси слідує, що доводи позову не можуть співпадати з доводами заяви (клопотання) про забезпечення позову, адже предмети доказування за позовом та заявою про забезпечення позову є різними.

Суддя відмічає, що правовідносини з приводу забезпечення адміністративного позову унормовані приписами Глави 10 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З положень наведеної норми кодексу в кореспонденції з положеннями ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС країни слідує, що розглядаючи питання про забезпечення позову, необхідно, з урахуванням доказів, наданих особою на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, розв'язуючи клопотання про забезпечення позову суд не має права вирішувати наперед ті питання, котрі стосуються суті заявлених вимог, тобто входити до оцінки обставин, котрі є предметом доказування по справі.

Суддя зазначає, що зміст заявленого клопотання не дозволяє судді дійти до переконливого висновку про існування в даному випадку передбачених ст. 150 КАС України підстав для забезпечення позову, оскільки жодних доводів на підтвердження існування у спірних правовідносинах таких обставин (окрім самого лише твердження про необхідність забезпечити позов), подана заява не містить.

Питання відповідності закону оскаржених рішень владного суб'єкта підлягає з'ясуванню виключно під час розв'язання спору по суті, у зв'язку із чим суддя зазначає, що наразі позовна заява по даній справі залишена без руху із надання позивачу строку для усунення недоліків.

Суддя також зазначає, що ч. 1 ст. 151 КАС України визначені види забезпечення позову, перелік яких є вичерпним. Прохальна ж частина поданого клопотання викладена таким чином, що взагалі не дозволяє судді визначитися, про які саме заходи забезпечення позову просить позивач.

Відтак, у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 150, 154, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

ухвалив:

1. Заяву про забезпечення адміністративного позову від 02.11.2018 р. - залишити без задоволення.

2. Копії даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

3. Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Роз'яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя Сліденко А.В.