Справа № 679/1210/18
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/113/2018
Справа № 679/1210/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Стасюка Р.М.,

секретар судового засідання Федорчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу №679/1210/18 за позовом ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду із позовом до начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що 07 вересня 2018 року о 20годині 05 хвилин він керуючи транспортним засобом Фіат Добло державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по проспекту Незалежності у м. Нетішин в районні готелю «Горинь», був змушений зупинитися перед стоянкою, щоб надати перевагу в русі автомобілю, що виїжджав з неї, так як мав намір скористатися місцем, що звільняється, вказані дії відповідали вимогам п.10.1 ПДР, затверджених Постановою КМ України. Однак, в цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль патрульної поліції без ввімкнених проблискових маячків синього кольору. Працівники поліції здійснили розворот і підїхали до його автомобіля, після чого включили проблискові маячки. В цей момент звільнилося місце на стоянці, чим позивач і скористався. Працівники поліції винесли постанову про адміністративне правопорушення, хоча автомобіль знаходився на зупинці. Пояснення позивача працівниками поліції було проігноровано та не взято до уваги.

З твердженням інспектора поліції позивач не погоджується, оскільки висловив свою незгоду щодо інкримінованого йому порушення. Однак, інспектор, не прийнявши до уваги його пояснення, відразу виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Також, позивач зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам, що передбачені законом до її змісту і форми. Будь-яких доказів того, що саме позивач допустив порушення правил дорожнього руху, яке зафіксоване за допомогою засобів фіксації правопорушень, що працюють в автоматичному режимі інспектор до оскаржуваної постанови не додав. Зокрема відсутні зображення чи відеозапис автомобіля в момент вчинення правопорушення. Крім того, у п.8 у графі « До постанови додаються» будь-які записи відсутні.

Враховуючи наведені обставини позивач вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, вказуючи також на відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження його умислу та вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В судове засідання 17.10.2018 позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відзив на позовну заяві із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю.

Судом встановлено, що постановою серії ДПО18 № 503687 від 07 вересня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що останній цього ж числа о 21 годині 10 хвилин в м.Нетішин по вул.Незалежності здійснив зупинку в дії дорожнього знаку 3.34. «зупинку і стоянку заборонено».

ОСОБА_1 категорично заперечуючи вчинення ним даного адміністративного правопорушення та вказуючи на протиправність дій відповідача, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з постанови серії ДПО18 № 503687 від 07 вересня 2018 року відповідачем зазначено що, ОСОБА_1 07.09.2018 о 21 годині 10 хвилин в м.Нетішин по вул.Незалежності здійснив зупинку в дії дорожнього знаку 3.34. «зупинку і стоянку заборонено».

Відповідно до п. 8.2 1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Пунктом 10.5.30 ДСТУ 4100-2002 визначено, що у населених пунктах дорожні знаки 3.34-3.37 повинні застосовуватись з табличками 7.2.2-7.2.6, 7.4.1-7.4.7, 7.5.1-7.5.6,7.18. Допускається застосовувати знак 3.34 разом з розміткою 1.4. У місці його зупинки була відсутня розмітка 1.4, а тому застосування знака 3.34 є неправомірним. Інспектор УПП допустив субєктивне припущення, на основі якого склав протокол, цей факт не підтверджено доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, суд не може вважати вказані обставини доведеними належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки такі в матеріалах справи відсутні.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

На думку суду висновок інспектора про те, що позивачем порушено ч.1 ст. 122 КУпАП, зроблений не на підставі фактичних даних, а тому застосоване до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу не відповідає нормам чинного законодавства, в звязку з чим оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не надано обґрунтованих доводів прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм КУпАП.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом повного задоволення позову.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми права, які містяться у ст.ст. 9, 122, 251, 280 КУпАП, з урахуванням норм права, що містяться у ч. 2 ст. 19 Конституції України, та на окремі з яких вірно посилався позивач у позовній заяві.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов наступного.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет міністрів України. За подання заяви про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення судовий збір не справляється у відповідності до ст. 297-4 КУпАП.

Враховуючи приписи наведених норм закону та зважаючи на відсутність інших осіб, які понесли судові витрати, суд прийшов висновку, що такі необхідно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет міністрів України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника СРПП №1 Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 серії ДПО18 №503687 від 07 вересня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: 30100, АДРЕСА_1).

Відповідач: ОСОБА_2, (місце перебування: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 4).

Повне рішення суду складено 17 жовтня 2018 року.

Суддя Р.М. Стасюк