Справа № 1440/1752/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 1440/1752/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фермерського господарства «Оазис» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом фермерського господарства «Оазис» до Первомайської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

25 липня 2018 року фермерське господарство «Оазис» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати рішення державного реєстратора Первомайської районної державної адміністрації Дехтяренко Юрія Сергійовича від 02.02.2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право 24653880) з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 6,61 га, заснованого на підставі договору оренди землі від 04.01.2018 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення державного реєстратора, який при реєстрації зазначеного договору оренди не перевірив чинність попереднього договору оренди цієї ж земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_5, спадкодавцем якого є ОСОБА_2, та ФГ "Оазис".

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підсудність даної справи судам господарської юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, в зв'язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені ФГ «Оазис» позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельної ділянки за третіми особами, належить розглядати за нормами Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. (ч.1 ст.2 КАС України)

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п.2 ч.1 ст.4 КАС України є спір у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 01.10.2004 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір оренди землі строком на п'ять років, про що у Державному реєстрі земель здійснено запис 01.12.2005 року № 10, дію який продовжено додатковими угодами до 14.11.2020 року. Після смерті ОСОБА_5 орендовану ФГ «Оазис» земельну ділянку успадкувала ОСОБА_2. 05 січня 2018 року відповідачем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договір оренди на спірну земельну ділянку від 04.01.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Позивач зазначає, що при реєстрації речового права оренди земельної ділянки за ОСОБА_3, державний реєстратор проігнорував вимоги законодавства та прийняв протиправне й незаконне рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки належної на праві власності ОСОБА_2 площею 6,61 га з кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої в межах території Романобалквіської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в той час як діяла додаткова угода № 10 від 21.09.2012 до договору оренди землі, яка укладена між ФГ «Оазис» та ОСОБА_5, та сам договір від 01.10.2004 року.

Враховуючи, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ФГ «Оазис» та ОСОБА_5, зареєстрований у встановленому законом порядку та не припинений на час реєстрації відповідачем оскаржуваного рішення, відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону № 1952- IV у державній реєстрації права мало бути відмовлено.

Аналізуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що в даному випадку ФГ «Оазис» оскаржує виключно дії державного реєстратора, а саме здійсненні ним публічно-владні управлінські функції.

З огляду на положення частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України та пункту 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами в порядку цивільного чи господарського судочинства (залежно від суб'єктного складу) якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав у зв'язку з оскарженням заінтересованою особою не самої реєстраційної дії (рішення), а підстави її проведення, як-от правочину, свідоцтва тощо.

Таке розмежування обумовлене й обсягом судового контролю в адміністративному судочинстві, визначеним частиною другою статті 2 КАС, який не охоплює оцінку правомірності діянь/рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на наслідки, які це діяння/рішення спричинили, чи правомірність юридичного факту, що став підставою реєстрації.

Матеріали справи не містять доказів наявності цивільного спору між ФГ "Оазиз" та третіми особами з приводу оскарження права на оренду земельної ділянки.

Оскільки спір у цій справі не має ознак приватноправового, він підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року № 832/378/16, від 18.10.2018 № 823/544/16.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв'язку із чим прийшов до помилкового висновку про підсудність цього позову господарському суду.

За таких обставин, відповідно до п.3.ч.1 ст.320 КАС України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 320, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фермерського господарства «Оазис» - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 липня 2018 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 31 жовтня 2018 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко