Справа № 0840/4023/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

29 жовтня 2018 року об 11 год. 41 хв.Справа № 0840/4023/18 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренко М.С.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Д.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про закриття провадження у справі

за позовом ОСОБА_3

до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_3 (далі позивач) до головного державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення штрафу від 13.09.2018 по виконавчому провадженню №1851615.

В судовому засіданні 29.10.2018 судом поставлено на обговорення питання щодо підсудності вказаної адміністративної справи адміністративному суду.

Представник позивача під час обговорення поставленого питання вказав на те, що в силу приписів ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», дана адміністративна справа підлягає розгляду саме адміністративним судом, не зважаючи на те, що оскаржувана постанова була прийнята у звязку із виконанням рішення Вільнянського районного суду Запорізької області ухваленого в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача також зазначив, що вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративного позову, дійшов висновку про необхідність закриття провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 згаданої Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого субєкта.

Так, з позовної заяви встановлено, що позивачем оскаржується постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу.

При цьому, оскаржуване рішення вчиненні державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого документа виконавчого листа Вільнянського районного суду Запорізької області виданого 22 лютого 2006 року в рамках розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.1 ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що позивач як боржник у виконавчому проваджені з примусового виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, має право на звернення до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання виконавчого листа №2-304, а відтак даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Стосовно приписів частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до пункту 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення аліментів з підстав, передбачених пунктами 7, 9 статті 39 Закону, суми штрафів не стягнуто, постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобовязаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби які супроводжують процес виконання наступних рішень:

- рішень інших органів (посадових осіб);

- постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору;

- постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Тобто, виходячи із системного аналізу норм КАС України, Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, в порядку адміністративного судочинства підлягають вирішенню питання повязані з примусовим ВИКОНАННЯМ постанови про накладення штрафу, як окремого виконавчого документа.

В свою чергу, питання правомірності прийняття постанови про накладення штрафу повинно вирішуватися за загальними правилами встановленими частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме судом який видав виконавчий документ, в даному випадку Вільнянським районним судом Запорізької області, оскільки на даний час не вирішується питання дій/бездіяльності державного виконавця повязаних з виконанням постанови про накладення штрафу, як окремого виконавчого документа.

Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, в свою чергу розгляд справи повинен відбуватися за правилами ЦПК України загальним місцевим судом.

Відповідно до ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Судом встановлено, що під час звернення до суду з вищевказаною позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає поверненню на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 19, 238, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №0840/4023/18 за позовом ОСОБА_3 до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про скасування постанови.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок), яка сплачена за квитанцією №17971708 від 11.10.2018, оригінал якої зберігається в матеріалах адміністративної справи №0840/4023/18.

Розяснити ОСОБА_3 його право на звернення зі скаргою до Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку цивільного судочинства, а також те, що відповідно до ч.2 ст.239 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її постановлення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана 31.10.2018.

Суддя М.С. Лазаренко