Справа № 811/1580/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

25 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 811/1580/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

суддя-доповідач Чумак С.Ю.,

судді: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі № 811/1580/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Управління ДВС) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ВП № від 10.05.2018 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

В обгрунтування скарги зазначив, що доплату до пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року стягувач отримає на умовах та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103. Відтак, дії по виконанню судового рішення у справі № 404/5553/17 ним вчинено в межах визначених повноважень. Також апелянт вказав на відсутність бюджетних асигнувань для виплати пенсії позивачу у повному обсязі і послався на постанови Верховного Суду України з аналогічних спорів.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2018 року у справі № 404/5553/17 (2-а/404/43/18), яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268»; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату недоплаченої пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей № 900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268», починаючи з 1 січня 2016 року. В задоволенні решти вимог відмовлено. (а.с. 38-44)

18 квітня 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда виданий виконавчий лист № 404/5553/17 (2а/404/43/18), який стягувачем подано відповідачу на виконання.

23 квітня 2018 року відділом примусового виконання рішень Управління ДВС за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження, копію постанови про що направлено боржнику. Пунктом 2 постанови боржника зобов'язано виконати судове рішення у строк до десяти робочих днів.

Листом від 5 травня 2018 року № 7993/08-02, який до відділу примусового виконання рішень надійшов 7 травня 2018 року, позивач повідомив про проведення розрахунку пенсії ОСОБА_2 та нарахування доплати в сумі 56088,48 грн. з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2016 по 31.03.2018. Також вказано, що доплату за період з 01.01.2018 року по 31.04.2018 року в сумі 8012,64 грн. перераховано на поточний рахунок стягувача в АТ «Ощадбанк», а доплату до пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року ОСОБА_2 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою № 103. (а.с. 19).

10 травня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Красною А.О. на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено спірну постанову ВП № 56248005, якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області накладений штраф на користь держави у розмірі 5100 грн за невиконання судового рішення у встановлений строк без поважних причин. (а.с. 8-9).

Зазначені обставини також встановлені судом першої інстанції і не оспорюються сторонами.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення є обов'язковим до виконання, а контроль за останнім здійснює саме суд. Відстрочити або розстрочити виконання судового рішення може тільки суд. Оскільки позивачем у встановлений державним виконавцем строк рішення суду не виконано, то оскаржувана постанова про накладення штрафу за не виконання судового рішення є правомірною.

При вирішенні спору суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Позивач причиною невиконання судового рішення в повному обсязі у листі від 5 травня 2018 року зазначив постанову Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова № 103), якою заборгованість за 2016-2017 роки пенсіонерам МВС повинна виплачуватись після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету частинами протягом 2019-2020 років.

Колегія суддів зазначені доводи апелянта вважає безпідставними з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Аналогічне положення містить у статті 14 КАС України.

Питання відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення вирішуються відповідно до статті 378 КАС України.

З огляду на вказані положення чинного законодавства колегія суддів приходить до наступної правової позиції - приписи постанови № 103 застосовуються лише до пенсій тих пенсіонерів органів внутрішніх справ (міліції), яким перерахунок пенсії органами ПФУ здійснений добровільно, а не за судовими рішеннями. У разі ж наявності рішення суду про такий перерахунок постанова № 103 застосуванню не підлягає, а розстрочення виплати заборгованості можлива лише у випадку судового рішення про це.

Оскільки в даному спорі пенсія позивачу перерахована відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2018 року у справі № 404/5553/17, відповідач не має права застосовувати до спірних правовідносин приписи постанови № 103, а повинен виконати рішення суду в порядку, що застосовується саме для виконання судових рішень, яке для нього є обов'язковим і має пріоритет над постановою КМУ.

Таким чином, посилання відповідача на чинність цієї постанови КМУ є безпідставною і діяти відповідно до її приписів в даному випадку він не має права.

Отже, відповідь органу ПФУ про причини невиконання судового рішення, викладена в листі від 5 травня 2018 року (а.с. 19), правомірно державним виконавцем кваліфікована як невиконання рішення суду без поважних причин, про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що жодних інших доводів, ніж вчинення дій відповідно до постанови № 103, позивачем у зазначеному вище листі не заявлялось, а тому державним виконавцем в оскарженій постанові дії боржника щодо невиконання судового рішення аналізувались лише з цієї точки зору, що є правильним.

Доводи органу ПФУ щодо відсутності бюджетного фінансування на ці виплати вперше викладені ним лише в позові, а тому і не могли бути підставою для оцінки державним виконавцем, оскільки не були відомі останньому.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що при прийнятті оскарженої постанови державним виконавцем додержані усі вимоги до рішення суб'єкта владних повноважень, які викладені у статті 2 КАС України.

Стосовно ж посилань апелянта на відсутність бюджетного фінансування з виплати заборгованості щодо пенсії стягувача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсії колишнім працівникам МВС (міліції) повинен бути здійснений з 1 січня 2016 року, проте органами МВС та ПФУ тривалий час протягом 2016-2017 років не виконувались дії, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та необхідні для здійснення такого перерахунку, що і призвело до виникнення штучної заборгованості по виплаті пенсій пенсіонерам МВС за ці роки.

У зв'язку із зволіканням державних органів по вчиненню дій, направлених на перерахунок пенсії, колишні працівники органів внутрішніх справ (міліції) і вимушені були масово звертатись до суду за захистом своїх прав.

Судом першої інстанції з цього приводу правильно зазначено в рішенні, що заборгованість з виплати повного розміру пенсії виникла ще з 1 січня 2016 року і з того часу лише накопичувалась, проте державою в особі органу ПФУ проігноровано обов'язок запланувати у 2017 році (а також у 2018) кошти на погашення заборгованості за цими виплатами. Жодних доказів на вчинення будь-яких дій, направлених на бюджетне планування погашення заборгованості у 207-2018 роках, позивачем судам обох інстанцій не надано, а тому колегія суддів приходить до висновку, що такі дії позивачем не вчинювались.

З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що орган ПФУ не має права посилатись на відсутність у нього бюджетного фінансування на виплату певних пенсійних виплат у випадку, якщо ним не вчинювалось жодних дій для отримання такого фінансування та асигнувань.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а, колегією суддів враховується при ухваленні рішення, але не застосовується з огляду на таке.

У зазначеній постанові ВСУ дійшов висновку, що невиконання судового рішення органом ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таке тлумачення застосування чинного законодавства до спірних відносин фактично позбавляє стягувача і державного виконавця будь-яких механізмів впливу на боржника, який взагалі в такому випадку не зацікавлений у виконанні судового рішення і по суті звільнений від відповідальності за його невиконання. Можливе накладення штрафу як раз і спонукає боржника до вчинення дій по найскорішому виконанню судового рішення, а тому є ефективним способом захисту стягувача. В іншому випадку судове рішення суб'єктом владних повноважень може не виконуватись роками без будь-яких негативних наслідків, що суперечить конституційному принципу обов'язковості судового рішення (ст. 129 Конституції України) і підриває віру людини у правосуддя. Проте, саме людина статтею 3 Конституції України визнана найвищою соціальною цінністю в Україні.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справах «Сук проти України» та «Бурдов проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобов'язань.

Верховним Судом України такі висновки Європейського суду з прав людини не аналізувались і фактично були проігноровані, що суперечить приписам чинного законодавства.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі № 811/1580/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко