Справа № 191/2218/18(2-а/191/26/18)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

25 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 191/2218/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючий суддя Добродняк І.Ю. (доповідач),

судді: Бишевська Н.А., Семененко Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Синельниківського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року (головуючий суддя Кухар Д.О.)

у справі № 191/2218/18

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Хоружія Віталія Валерійовича

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Хоружія Віталія Валерійовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 795088 від 31.05.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (відсутність полісу обовязкового страхування).

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. з огляду на те, що у відповідача були відсутні правові підстави для зупинення керованого позивачем трактора з метою перевірки дозволу на рух великогабаритного транспортного засобу та погодженого маршруту руху та вимоги пред'явити відповідачу поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у осіб, які керують тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, не є обов'язковим.

Рішенням Синельниківського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 795088 від 31.05.2018, винесену поліцейським роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Хоружієм Віталієм Валерійовичем. В іншій частині позову відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись на п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходив з того, що в даному випадку відсутні докази адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (протокол про порушення правил дорожнього руху не складався та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що 31.05.2018 відповідачем правомірно винесено постанову серії АР № 795088 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки позивач керував транспортним засобом трактор без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1.г ПДР. Відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв у межах наданих повноважень та у відповідності до чинного законодавства України.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 31.05.2018 поліцейським роти № 4 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Хоружієм Віталієм Валерійовичем винесено постанову серії АР № 795088, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 4).

Згідно вказаної постанови позивач 31.05.2018 о 13-30 в Дніпропетровській області Новомосковському районі по трасі М04, 247 км, керував транспортним засобом Трактор, державний номер НОМЕР_1, без поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням вимог п. 2.1 «г» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Спірним в межах даної справи є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП України за відсутність у позивача, який керував трактором, поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно приписів пп. ґ п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п.21.4 цієї ж статті у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, відповідальність за відсутність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності настає за фактом експлуатації (керування) наземним транспортним засобом без відповідного поліса і покладається на особу, яка керує ним.

В даному випадку відповідачем встановлений факт відсутності у позивача (водія) страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів під час керування трактором CASE моделі MX 340, номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до визначення транспортного засобу, що міститься в п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Трактор - це моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі та характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як 6 кілометрів на годину, спеціально призначений для того, щоб тягти, штовхати, везти і приводити в рух змінні причіпні машини, що використовуються для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських та лісогосподарських робіт і обладнується сидіннями для пасажирів.

Аналогічні положення містяться і в п.5 Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1367.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

При укладанні договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення», затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

Відповідно до абзацу 2 п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» у цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

Коригуючі коефіцієнти та їх розміри встановлено та затверджено Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 серпня 2010 року за № 689/17984.

Згідно з зазначеним Розпорядженням, трактор не відноситься до типів транспортних засобів щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт та не підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а реєструється державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах на підставі Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08 липня 2009 року.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відомчу реєстрацію та облік транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, а саме тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (ст.34 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що трактор, за керування яким без страхового полісу притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, не відноситься до наземних транспортних засобів у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів», тому наявність поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності у особи, що керує трактором, не є обов'язковою.

Відповідно, відсутність у такої особи поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не встановить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в інтересах Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року у справі №191/2218/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко