Справа № 1240/1981/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року справа №1240/1981/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., при секретарі Романченко Г.О., за участю представників позивача - Овчаренка О.В., Лисенка Є.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року (повний текст складено 16 серпня 2018 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 1240/1981/18 (суддя І інстанції - Кисельова Є.О.) за позовом Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання дій протиправними та скасування розпоряджень,-

В С Т А Н О В И В:

Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" (далі - ЛКСП "Лисичанськводоканал") звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання дій протиправними та скасування розпоряджень.

В обґрунтування позову зазначено, що ЛКСП "Лисичанськводоканал" є комунальним підприємством, засновником якого є Лисичанська міська рада, яке підпорядковується виконавчому комітету.

15 червня 2018 року позивачем отримано розпорядження Лисичанського міського голови Шиліна С.І. від 12.06.2018 № 210 "Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа". Згідно даного розпорядження створено комісію для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016 по 31.05.2018 без зазначення терміну проведення перевірки (початкової та кінцевої дати).

Із посиланням на статті 6, 19 Господарського кодексу України позивач вважає дії відповідача по виданню розпоряджень про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності позивача протиправними та вчиненими з порушеннями норм Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Господарського кодексу України, а розпорядження №№ 210, 222 протиправним з огляду на те, що дані розпорядження, винесені міським головою за межами його повноважень, перевірка призначена без законних підстав, із порушенням процедури та незаконне втручання органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарську діяльність ЛКСП "Лисичанськводоканал" забороняється чинним законодавством України.

10 серпня 2018 року представником позивача до відділу діловодства та обліку звернень громадян суду (канцелярію) подано уточнений адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідач без законних підстав та повноважень, наданих Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", протиправно видав розпорядження №№ 210, 222 про призначення перевірки ЛКСП "Лисичанськводоканал", у зв'язку з чим просив суд: визнати дії Лисичанського міського голови Шиліна С.І. по виданню розпорядження від 12.06.2018 № 210 та розпорядження від 21.06.2018 № 222 протиправними та вчиненими з порушеннями норм Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 1240/1981/18 клопотання відповідача про закриття провадження у справі - задоволено. Провадження у справі за адміністративним позовом Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання дій протиправними - закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на недотриманням судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд невірно дійшов висновку, що спір за цим позовом виник не з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, у зв'язку з чим, це спір не відноситься до адміністративної юрисдикції. Апелянт вважає, що міський голова є суб'єктом владних повноважень, а його діяльність, у тому числі, дії щодо винесення спірного розпорядження є владною управлінською функцією, тому висновок суду першої інстанції про те, що даний спір стосується процесу організації та здійснення господарської діяльності підприємства та повинен розглядатись в порядку господарського судочинства є не обґрунтованим.

Посилаючись на приписи частини 3 статті 24, частини 4 статті 42, статті 48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 3, 4 КАС України, статті 55 Конституції України, апелянт просить скасувати ухвалу та на направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції закриваючи провадження у справі дійшов вірного висновку про те, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, не належать до сфери адміністративної юрисдикції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 Статуту ЛКСП «Лисичанськводоканал», затвердженого наказом управління власності Лисичанської міської ради від 31 жовтня 2017 року №203 (далі - Статут) ЛКСП «Лисичанськводоканал» є комунальним підприємством, створене на базі майна, яке знаходиться у комунальній власності Лисичанської міської ради.

Згідно пункту 3.1 вищевказаного Статуту, Лисичанська міська рада Луганської області здійснює свої права по господарському використанню майна як безпосередньо, так і через уповноважений ним орган - управління власності Лисичанської міської ради. З питань здійснення господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» підпорядковується та входить до сфери управління з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства.

Пунктом 6.5 Статуту визначено, що керівництво господарською діяльністю підприємства здійснює директор. Директор є особою, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори. Директор призначається власником (в особі міського голови), на підставі контракту, в якому визначаються права і обов'язки особи, що здійснює керівництво діяльністю підприємства, умови відповідальності, строки найму, умови його матеріального забезпечення і звільнення з посади. Розпорядженням міського голови може бути призначена інша особа, окрім директора, особа має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

05 грудня 2017 року між Лисичанським міським головою Шиліним С.І. та директором ЛКСП «Лисичанськводоканал» Лисенко Є.В. укладено Контракт, відповідно до якого керівник підприємства зобов'язується здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством майна. Директор підприємства підконтрольний міському голові, пізвітний Управлінню з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово- комунального господарства в межах встановлених чинним законодавством, статутом підприємства та контрактом (арк.спр. 26-27).

Так, пунктом 2.5 Контракту визначено, що міський голова має право: здійснювати контроль за діяльністю підприємства; вимагати від керівника підприємства достроковий звіт про роботу підприємства; звільнити кервіника підприємства достроково за власною ініціативою (у випадках передбачених законодавством), по закінченню строку Контракту, достроково за ініціативою керівника підприємства, а також у випадку порушень законодавіства та умов Контракту.

Розпорядженням Лисичанського міського голови від 12.06.2018 року № 210 на підставі звернення депутатів Лисичанської міської ради та статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» призначено проведення перевірки фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 року по 31.05.2018 року, в тому числі, ЛКСП «Лисичанськводоканал» (арк.спр.16).

Розпорядженням Лисичанського міського голови від 21.06.2018 року № 222 внесено зміни до розпорядження міського голови від 12.06.2018 року № 210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал», в частині дати проведення перевірки (арк.спр.17).

Підставою для видання спірного розпорядження Лисичанського міського голови від 12.06.2018 № 210 слугувало звернення депутатів Лисичанської міської ради від 02 травня 2018 року за № 2603/01-33 до Лисичанського міського голови, в якому депутати керуючись статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» просили провести службове розслідування за фактами несвоєчасного розрахунку за спожиті енергоносії та утворення заборгованостей по ЛКСП «Лисичанськводоканал», достроково припинити трудові відносини з керівником підприємства та притягнути до відповідальності (арк.спр.58).

Зі змісту спірного розпорядження Лисичанського міського голови від 12.06.2018 № 210 вбачається, що відповідачем створено комісію з метою проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал», з питань: руху грошових коштів, розрахунків з дебіторами та кредиторами, претензійно-позовної роботи підприємства. Тобто, перевірка стосується господарської діяльності підприємства.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене колегія суддів приходить висновку, що спірні правовідносини між Лисичанським міським головою та директором ЛКСП «Лисичанськводоканал» відносяться до господарської діяльності комунального підприємства.

Посилання апелянта про те, що спірні правовідносини є публічно-правовими, оскільки виникли за участю суб'єкта владних повноважень під час реалізації наданих йому законодавством владних управлінських функцій є не обґрунтованими, на думку колегії суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальної актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Процесуальний термін «суб'єкт владних повноважень», відповідно до пункту сьомого частини 1 статті 4 КАС України, це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Разом з цим, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції.

Поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії або дії, пов'язані з прийняттям цього акту є неправильним, оскільки визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

При цьому, владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах господарських правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Так, відповідно до статті 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Колегія суддів вважає, що спірне розпорядження прийнято відповідачем з метою перевірки господарської діяльності підприємства, тому спірні правовідносини, які виникли між суб'єктами господарювання у процесі діяльності комунального підприємства, підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд по справі № 9901/415/18 та зазначив, у судовому рішенні, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно - правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень саме управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджуваних порушень прав чи інтересів.

Крім того, до аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду по справі № 583/2715/16-ц зазначивши, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - участі у спірних правовідносинах суб'єкта владних повноважень. Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що спірні правовідносини, які виникли між учасниками справи, не можуть бути предметом судового розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинні розглядатись в порядку господарського судочинства.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал" на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 1240/1981/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2018 року у справі № 1240/1981/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов