Справа № 1640/2797/18
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2797/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Фрідманн Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1./ звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича /надалі відповідач, уповноважена особа/, де просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_1;

- зобов'язати надати інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо внесення змін до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду стосовно включення додаткової суми відшкодування належної до виплати позивачу у розмірі 16 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що її безпідставно не включено до переліку вкладників на всю суму коштів, сплачених за договором № 980-024-000187400 через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський», адже у звязку із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII вона має право на відшкодування всіх коштів за вкладом в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання для розгляду справи по суті. Вказаною ухвалою також визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 та поновлено строк звернення до адміністративного суду.

Заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі з наведених у позові підстав.

Відповідачем через канцелярію суду подано письмові заперечення проти позову, де останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому зауважив, що позивачу було повернуто кошти в сумі 15 228,69 грн за договором № 980-024-000187400 від 09.02.2016, проте ОСОБА_1 при зверненні із заявою про включення до переліку вкладників не надано договору про внесення змін до вищевказаного договору щодо коштів в сумі 16 000,00 грн. Вважає, що поданий позов є передчасним, оскільки для вирішення питання розблокування рахунку позивача на суму 16 000,00 грн, останньому відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» необхідно надати оригінал або нотаріально засвідчену копію договору про внесення змін до договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016 на суму 16 000,00 грн. Зокрема зазначив, що відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою проведено перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними за період дії тимчасової адміністрації в ПАТ Банк Михайлівський, в ході якої виявлено, що 19.05.2016 банк уклав із ТОВ "Інвестиційно розрахунковий центр" договір відступлення прав вимоги №1 і того ж дня провів кредитні операції на значні суми, чим порушив обмеження, встановлені постановами НБУ, в частині проведення кредитних операцій на підставі укладених з ТОВ "Інвестиційно розрахунковий центр". Таким чином, вказані правочини, в тому числі і правочини з перерахування коштів (повернення позики), є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В судове засідання відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У відзиві, крім іншого, просив розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача.

Враховуючи думку позивача та зважаючи на вищезазначену норму, суд вирішив розглянути справу за даної явки та наявними в справі матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

09.02.2016 між ОСОБА_1 (Клієнт) та ПАТ "Банк Михайлівський" (Банк) укладено договір № 980-024-000002177 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)", за змістом якого Банк по ініціативі Клієнта відкриває Клієнту на його імя поточний рахунок № 7602 в гривні для зберігання грошей Клієнта (а.с. 55).

Також 09.02.2016 між ОСОБА_1 (Сторона - 1) та ТОВ Інвестиційно-розрахунковим центром (Сторона - 2) через повіреного ПАТ Банк Михайлівський укладено договір № 980-024-000187400, тип договору: Суперкапітал (з виплатою процентів щомісячно), за змістом п. 1.1, 1.2 якого стороною -1 передається у власність стороні - 2 грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн, а остання сплачує проценти у безготівковій формі на рахунок 7601 в ПАТ Банк Михайлівській та повертає стороні - 1 кошти у безготівковій формі на рахунок 7602 в ПАТ Банк Михайлівській (а.с. 56).

Наявною в матеріалах справи копією квитанції № 2114250 від 09.02.2016 підтверджується внесення позивачем на вказаний розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ Банк Михайлівській, готівки в сумі 15 000,00 грн. /а.с. 58/.

За змістом пояснень позивача, 05.05.2016 коли остання звернулася до Полтавського відділення № 1 ПАТ «Банк Михайлівський» щодо можливості розміщення наявних у неї вільних коштів у ромірі 16 000,00 грн за депозитним договором, працівником вказаної банківської установи було запропоновано залучити вказані кошти як додаткові згідно договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016, укладеного з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковим центром. При цьому на пропозицію позивача укласти додаткову угоду отримала відповідь, що в даному випадку така угода не укладається, тому що всі положення договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016 не змінюються, а згода всіх сторін щодо залучення та розміщення додаткових коштів затверджена відповідними фінансовими документами, як це передбачено п. 1.3 договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016.

Наявною в матеріалах справи копією квитанції № 648468 від 05.05.2016 підтверджується внесення позивачем на розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ Банк Михайлівській, готівки в сумі 16 000,00 грн. /а.с. 59/, а наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру № 648459 від 05.05.2016 підтверджується перерахування залучених коштів в сумі 16 000,00 грн на рахунок ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» згідно договору № 980 -024-000187400 від 09.02.2016 (а.с. 60).

Згідно з наданими відповідачем виписками по особовим рахункам ОСОБА_1 (станом з 19.05.2016 по 31.10.2016) відбулись такі зарахування коштів 19.05.2016 з рахунку № 5802 від ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий центр:

- на розрахунковий рахунок позивача № 7601 у ПАТ Банк Михайлівський в сумі 228,69 грн (оплата процентів по договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016) (а.с. 101);

- на розрахунковий рахунок позивача № 7602 у ПАТ Банк Михайлівський в сумі 31 000,00 грн (повернення коштів по договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016) (а.с. 100).

В той же час рішенням Національного банку України від 22.12.2015 за №917/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку, на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016 включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" (а.с.102-104, 110).

Наказом Уповноваженої особи від 24.05.2016 №27/1 створено комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

Наказом від 01.06.2016 № 42/2 Уповноваженою особою затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 2, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційний - розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у загальному розмірі 1 298 015 973,74 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій (а.с. 122-124, 126).

ОСОБА_1 включено до переліку фізичних осіб, по яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) по перерахуванню коштів від ТОВ "Інвестиційно розрахунковий центр (а.с. 125).

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018 та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку строком на 2 роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавча дирекція цього Фонду прийняла рішення від 24.01.2017 №265 про початок процедури ліквідації банку з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно та делегування з 25.01.2017 повноважень ліквідатора банку Волкову Олександру Юрійовичу та Гриценку Володимиру Володимировичу.

З 15.07.2016 розпочато виплати гарантованої суми вкладникам.

19.11.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

На підставі норм означеного Закону позивачем надіслано на адресу ПАТ Банк Михайлівський заяву від 24.01.2017, в яких повідомлено про прирівняння її до вкладника, що має право на відшкодування коштів, відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та просила включити інформацію про ОСОБА_1 до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та провести виплату відшкодування коштів в розмірі 31 000,00 грн згідно договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016, укладеного з ТОВ Інвестиційно розрахунковий центр /а.с. 63/.

У письмовому відзиві проти позову /а.с. 94-99/ відповідач пояснив, що договір № 980-024-000187400 від 09.02.2016 є трьохстороннім (з участю банку ПАТ Банк Михайлівський як повіреного), укладеним з фінансовою компанією, який по своїй природі є вкладом згідно Закону України Про банки та банківську діяльність та Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб в редакції Закону від 15.11.2016 № 1736-VIII.

На підставі наведеного відповідачем було розблоковано позивачу рахунок по договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016 на суму 15 228, грн., а позивач на вказану суму включена до Переліку фізичних осіб, кошти яких підлягають виплаті /а.с. 127/.

Згідно із заявою на видачу готівки № 1007182 від 30.03.2017 ОСОБА_1 отримано кошти в розмірі 15 228,69 грн /а.с. 64/.

Даний факт визнається та не оспорюється позивачем.

Спірною є сума коштів № 980-024-000187400 від 09.02.2016 в розмірі 16 000,00 грн., яку на думку позивача протиправно не повернуто.

10.04.2017 ОСОБА_1 в порядку Закону України «Про звернення громадян» подано до ПАТ «Банк Михайлівський» зяву, в якій просила включити її до наступного реєстру вкладників на виплату та доплатити 16 000,00 грн (а.с.65).

За наслідками розгляду заяви листом від 01.09.2018 № 3Г1(К)/ 22910 уповноваженою особою повідомлено ОСОБА_1 про неможливість розглянути заяву по суті, оскільки до поданої заяви не додано додаткової угоди до договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016 (а.с. 67) на внесення додатково до умов цього договору 16 000 грн.

Отримавши вищевказаний лист, 06.10.2017 ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою до ПАТ «Банк Михайлівський», в якій зазначила, що згідно із повідомленням «Виведення банків з ринку. Банк Михайлівський» від 21.11.2016, розміщеного на офіційній сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, для включення до переліку фізичних осіб, прирівняних до вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», необхідно подати оригінал або нотаріально засвідчену копію договору, укладеного з небанківською установою через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський». Зокрема зауважила, що про надання додаткових угод у випадку додаткового розміщення коштів у цьому повідомлені не йдеться. У звязку із чим просила повторно розглянути наявні матеріали та включити до реєстру вкладників щодо виплати 16 000,00, а у випадку відмови вказати причини із посиланням на нормативно правові акти чинного законодавства (а.с. 68-69).

Листом від 18.10.2018 № 3Г (К)/23715 уповноваженою особою повідомлено ОСОБА_1, що відповідь на звернення направлено 01.09.2018 вих. № 3Г(К)/22910 (а.с. 70).

Не погодившись із фактичною бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом.

Щодо підсудності даного спору адміністративному суду, суд виходить із такого.

В постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно - правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням встановленого частиною 1 статті 26 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" граничного розміру відшкодування за вкладами.

Аналогічні правові позиції висловлені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 820/11591/15.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо суті позовних вимоги, то суд виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами урегульовано Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі Закон № 4452-VI).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 26 названого Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Судом встановлено, що на момент укладення позивачем 09.02.2016 вищевказаного договору із ТОВ Інвестиційно - розрахунокий центр на сплачені позивачем кошти не поширювалися гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом до 19.11.2016).

Суду відомо із загальнодоступних джерел ресурсу інтернет, де ситуація вкладників у ПАТ "Банк Михайлівський" широко висвітлювалася у ЗМІ, що вкладники, які з метою укладення договорів вкладу зверталися до цього банку, ставали жертвою зловживання працівників ПАТ "Банк Михайлівський", які у приміщені банку пропонували укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк. При цьому не пояснюючи справжню природу даних договорів.

Так, прокуратурою міста Києва внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00000597 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 218-1 Кримінального кодексу України (доведення до неплатоспроможності), в провадженні слідчого Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 00000558 за підозрою посадових осіб у скоєнні правопорушень, передбачених ч.5 статті 191 (привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні в особливо крупних розмірах або організованою групою), ч. 1 ст. 218-1 Кримінального кодексу України.

За даними Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із використанням саме злочинної схеми було ошукано за посередництвом ПАТ "Банк Михайлівський" 14 тис. фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд. гривень.

З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому Верховною Радою України 15.11.2016 було прийнято зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Закон № 1736-VI).

Даними змінами поширено гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на позику або вклад до небанківської фінансової установи через банк (ПАТ "Банк Михайлівський"), що виступив повіреним за відповідним договором гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Однак, більшість ошуканих вкладників мали прямі договори з небанківською фінансовою установою афілійованою з банком ПАТ "Банк Михайлівський".

Таким чином, для вирішення питання повернення коштів усіх ошуканих вкладників необхідно поширити гарантії відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на позику або вклад до небанківської фінансової установи афілійованої з банком за відповідним договором.

19.11.2016 вступили в силу положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

В пояснювальній записці до проекту вищевказаного Закону його метою визначено забезпечення захисту прав всіх фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку ПАТ "Банк Михайлівський" та вирішення питання щодо відшкодування їм коштів.

Як встановлено вище судом 19.05.2016 ТОВ "Інвестиційно розрахунковий центр" перераховано на розрахунковий рахунок позивача № 7602 у ПАТ Банк Михайлівський кошти в загальній сумі 31 000,00 грн., на рахунок 7601 в загальній сумі 228,69 грн на виконання договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016 від 09.02.2016, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 (станом з 19.05.2016 по 31.10.2016) (а.с. 100-101).

Договір відкриття рахунку ОСОБА_1 у ПАТ Банк Михайлівський Фондом та його уповноваженими особами нікчемним не визнавався.

У письмовому відзиві відповідач зазначає, що укладений договір позики № 980-024-000187400 від 09.02.2016 є трьохстороннім, укладеним позивачем безпосередньо із ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» за участю ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного, а кошти, що вносились / отримувались за таким договором по своїй природі є вкладом згідно Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про систему, та не заперечує що гарантії останнього поширюються позивача.

Отже основним доводом відповідача є те, що ОСОБА_1 подала заяву про включення до переліку вкладників за вищевказаним договором (у зв'язку із чим частково разблоковано кошти в сумі 15 228, 69 грн), в той же час позивачем не надано договору про внесення змін до договору № 87400 від 09.02.2016 на суму 16 000,00 грн.

З цього приводу суд зазначає.

Позивач не заперечує той факт, що до означеного договору не укладалася додаткова угода про додаткове внесення 16 000 грн.

Однак, наявними в матеріалах справи копіями квитанції № 2114250 від 09.02.2018 підтверджується внесення позивачем на розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ Банк Михайлівській, готівки в сумі 15 000,00 грн (а.с. 58), копією квитанції № 648468 від 05.05.2016 підтверджується внесення позивачем на розрахунковий рахунок, відкритий у ПАТ Банк Михайлівській, готівки в сумі 16 000,00 грн. (а.с. 59), а наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру № 648459 від 05.05.2016 підтверджується перерахування ПАТ «Банк Михайлівськй» залучених коштів в сумі 16 000,00 грн на рахунок ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр» згідно договору № 980 -024-000187400 від 09.02.2016 (а.с. 60).

Відповідно до п.1.19-1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Так, відповідно до змісту меморіального ордеру № 648459 від 05.05.2016 ПАТ «Банк Михайлівський» перераховано ТОВ «Інвестиційно розрахунковому центру» залучені згідно умов договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016 кошти в розмірі 16 000,00 грн.

Таким чином самим ПАТ «Банк Михайлівський» залучено кошти в сумі 16 000,00 грн саме згідно умов договору № 980 -024-000187400 від 09.02.2016.

В підпунктах 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із частиною третьою статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до п.п. 1.24, 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що станом на момент запровадження в ПАТ Банк Михайлівський тимчасової адміністрації з 23.05.2016, з 19.05.2017 обліковувалися кошти зараховані з рахунку № 5802 від ТОВ Інвестиційно-розрахунковий центр:

- на розрахунковий рахунок позивача № 7601 у ПАТ Банк Михайлівський в сумі 228,69 грн (оплата процентів по договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016) (а.с. 101);

- на розрахунковий рахунок позивача № 7602 у ПАТ Банк Михайлівський в сумі 31 000,00 грн (повернення коштів по договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016) (а.с. 100).

Залишок невідшкодованих коштів через систему гарантування вкладів фізичних осіб станом на момент розгляду даної справи судом становить 16 000,00 грн.

На думку відповідача на дану суму не поширюються гарантії Закону україни "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки ця сума перерахована позивачем на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без укладення необхідної додаткової угоди до договору № 980 -024-000187400 від 09.02.2016.

Однак, суд не погоджується із вказаними доводами відповідача, оскільки банком вчинено конклюденті дії, які свідчать про вираження його волі в частині залучення вищевказаних 16 000 грн. саме на умовах договору № 980 -024-000187400 від 09.02.2016, що пітверджується меморіальним ордером № 648459 від 05.05.2016 (а.с. 19).

Відповідач же кваліфікував трансакцію з перерахування коштів у розмірі 16 000 грн. нікчемним правочином у відповідності до положень ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як слідує із змісту наказу уповноваженої особи від 01.06.2016 № 42/2, яким затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 3 про встановлення нікчемності правочинів, відповідачем визнано нікчемними на підставі п.п. 7, 9 Закону № 4452-VI саме транзакції з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно розрахунковий центр" з перерахування коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб у загальному розмірі 1 298 015 973,74 грн. (в тому числі і позивачу, зокрема, в сумі 31 228,69 грн, з яких 15 228,69 в подальшому розблоковано та виплачено).

Однак, згідно правового висновку Великої палати Верховного Суду від 04.07.2017 у справі № 826/1426/15 здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України Про банки і банківську діяльність, Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку (п. 45).

Отже, Фонд не має повноважень визнавати нікчемними транзакції з перерахування коштів з одного рахунку на інший в порядку ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Із відповідним позовом до позивача про застосування наслідків нікчемних правочинів на означену суму коштів а ні Фонд, а ні його уповноважені особи не зверталися, будь-які правочини (угоди) між ПАТ Банк Михайлівський та позивачем у даній справі ОСОБА_1 нікчемними у відповідності до положень ст. 38 вищевказаного Закону Фондом чи його уповноваженими особами не визнавалися.

Враховуючи, що кошти в сумі 31 000,00 грн банківською установою (як повіреною особою) залучено згідно договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016, який не визнано нікчемним та на який поширюються гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а позивача прирівняно до вкладника, то Уповноважена особа мала подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 в тому числі на суму 16 000,00 для її включення до Загального реєстру.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно не вніс позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду суми в розмірі 16 000,00 грн, а отже допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із обраним позивачем способом захисту порушеного права та вважає за необхідне зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести додаткову інформацію про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 16 000,00 грн. та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодування вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський.

Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили, а тому вжиття заходів судового контролю не є необхідним.

Щодо розподілу витрат зі сплати судового збору, то суд приходить таких висновків.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

При цьому суд враховує, що вимога про зобов'язання надати інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо внесення змін до переліку рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду стосовно включення додаткової суми відшкодування належної до виплати позивачу у розмірі 16 000,00 грн є похідною, як певний спосіб судового захисту від вимоги про протиправною бездіяльність щодо не включення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати ОСОБА_1

З огляду на вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні із даним позовом, становить 704,80 грн (1762,00 грн х 04).

Разом з цим, як підтверджено наявною в матеріалах справи квитанцією № 4328 від 14.08.2018, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 736,40 грн /а.с. 5/.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, суд стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 ч. 1 ст. 2 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 3 вказаного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Суд враховує, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти з Державного бюджету України є одним з джерел формування коштів Фонду, а згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетними асигнуваннями є повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

У свою чергу, пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Таким чином, судовий збір на користь позивача належить стягнути за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При цьому, частиною першою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи наведене, суд, з огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі та відсутність доказів про понесені відповідачем судові витрати, вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати з сплати судового збору у розмірі 704,80 грн, а також повернути позивачу з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 31,60 грн.

Керуючись частиною 2 статті 9, статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,36000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича (бульвар Шевченка, 35, м. Київ, 01032) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення інформації до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1, прирівняну до вкладника на суму 16 000,00 грн, у зв'язку із укладенням договору № 980-024-000187400 від 09.02.2016 із Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно розрахунковий центр" через повіреного Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк "Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести додаткову інформацію про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 16 000,00 грн. та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни і доповнення до переліку для внесення даних до Загального реєстру відшкодування вкладникам для здійснення виплат вкладникам Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб () судові витрати у розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 31 грн 60 коп (тридцять одна гривня шістдесят копійок) /квитанція № 4328 від 14.08.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд у відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Суддя Л.О. Єресько