Справа № 2340/4332/18
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

31 жовтня 2018 року справа № 2340/4332/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаврилюк В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради Черкаської області про зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 подав позов, в якому просить зобовязати Уманську міську раду Черкаської області надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жиле приміщення згідно норм житлового законодавства на одну особу, позачергово, з врахуванням спливу однорічного строку, встановленого п. 10 ст. 20 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протягом річного строку з дня подання заяви та дворічного строку з часу взяття на облік з 13.01.2005 року відповідно встановленого п.18 ч. І ст. 13, п. 15 ст. 15 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту для його надання.

Одночасно із поданням вказаного позову надана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Уманській міській раді Черкаської області вчиняти дії щодо розподілу та надання однокімнатної квартири № 59, що розміщена за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Залізнична, буд. 16, у власність громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до закінчення розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Уманської міської ради Черкаської області про надання житлового приміщення.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що вчинення дій відповідачем щодо розподілу та надання однокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, у власність громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до закінчення розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Уманської міської ради Черкаської області про надання житлового приміщення може завдати значної майнової шкоди позивачеві, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та інваліду війни II групи та для відновлення його порушених прав, свобод та інтересів, отримання належного відшкодування від відповідача, необхідно буде докласти значних зусиль, витрат коштів та часу. Також позивач зазначає про наявність очевидних ознак протиправності в діях відповідача.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи позивача, враховуючи відсутність необхідності виклику позивача для подачі ним пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, суддя вважає за можливим здійснити розгляд даного клопотання без проведення судового засідання та виклику позивача.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З огляду на приписи наведеної статті небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В силу ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суддя зазначає, що обовязок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, аргументованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.

При розгляді даної заяви суддя встановив відсутність мотивів та підстав, передбачених ст. 150 КАС України, які є обовязковими для постановлення ухвали про забезпечення позову, та позивачем не надано доказів, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник не навів достатніх підстав в обґрунтування наявності очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності звязку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суддя дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради Черкаської області про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 31.10.2018.

Суддя В.О. Гаврилюк