Справа № 808/1965/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
22 серпня 2018 року Справа № 808/1965/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стрельнікової Н.В. за участю секретаря судового засідання Фесик А.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Матвіївської сільської ради Вільнянського району
про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Матвіївської сільської ради Вільнянського району (далі відповідач), в якому позивач просить:
- зобов`язати відповідача вчинити певні дії щодо розгляду заяви позивача про реєстрацію місця проживання, згідно вимог законодавства;
- зобов`язати відповідача здійснити дії щодо реєстрації ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання, в будинку який є приватною власністю позивача АДРЕСА_1
В обґрунтування позову зазначає, що на його заяву про реєстрацію місця проживання позивача в будинку, який є його приватною власністю, отримано відмову, яка мотивована ненаданням документу про перебування на військовому обліку. Позивач вважає таку відмову незаконною. Просить позов задовольнити.
Відповідач позов не визнає, з підстав викладених у наданому письмовому відзиві (вх. №22821 від 20.07.2018). Серед іншого, вказує, що позивачу було правомірно відмовлено в реєстрації місця проживання, оскільки поданий пакет документів не відповідає вимогам встановленим ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Вважає, що бездіяльність з боку відповідача відсутня, просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою судді від 25.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 23.07.2018 без виклику сторін, яке не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.
Згідно із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
15.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності згідно до договору купівлі-продажу від 19.09.2015 серії ВСМ №105079.
До вказаної заяви позивачем було додано копії: паспорту, ідентифікаційного коду та довідки (замість військового квитка).
Листом сільського Голови Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 20.03.2018 №02-01-14, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року №921, повідомлено, що органи виконавчої влади, що здійснюють реєстрацію місця проживання осіб, зобов`язані: здійснювати реєстрацію за місцем проживання чи зняття з реєстрації військовозобов`язаних (або призовників та резервістів) лише в разі наявності їхніх військово-облікових документах позначок військових комісаріатів відповідно про зняття з військового обліку або перебування на військовому обліку за місцем проживання. Також, повідомлено, що позивачем не надано документу про перебування на військовому обліку, у зв`язку з чим відмовлено у реєстрації місця проживання.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вважаючи відмову відповідача протиправною позивач посилається на приписи Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Цивільного кодексу України, стверджуючи, що реєстрація місця проживання особи є адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв`язок особи з державою і не є обставиною, яка підтверджує чи спростовує право особи на користування житлом.
Відповідно до ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" N 1382-IV від 11.12.2003 (далі Закон №1382-IV) , громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Згідно із приписами статті 6 Закону №1382-IV, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації:
- письмову заяву;
- документ, до якого вносяться відомості про місце проживання.
- квитанцію про сплату адміністративного збору;
- документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;
- військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.
Суд звертає увагу позивача, що посилаючись у позові на приписи ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позивач помилково цитує вказану статтю не у повному обсязі, залишивши без уваги абзац, яким передбачено надання до органу реєстрації військового квитка або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Як свідчить лист військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.07.2018 №4/2289, ОСОБА_1 на обліку військовозобов`язаних у Вільнянському районному військовому комісаріаті не перебуває. Доданий до запиту військово-обліковий документ, а саме довідка (замість військового квитка) видана Заводським РВК від 22.05.2002 №4/139 є недійсним документом та підлягає заміні (довідка дійсна до 01.01.2003) (а.с. 37).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» військово-обліковий документ це - у військовозобов`язаних військовий квиток або тимчасове посвідчення, а у призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці.
Пунктом 58 постанови №921 передбачено, що органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб здійснюють реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання призовників і військовозобов`язаних лише в разі наявності в їх військово-облікових документах позначок районних (міських) військових комісаріатів про зняття з військового обліку або перебування на військовому обліку за місцем проживання.
Як було встановлено з матеріалів справи позивачем до заяви про реєстрацію місця проживання були додані наступні копії документів: паспорту, ідентифікаційного коду та довідки (замість військового квитка).
В свою чергу статтею 9-1 Закону №1382-IV, орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, зокрема якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.
За таких обставин, за відсутністю військового квитка або посвідчення про приписку, відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у реєстрації місця проживання.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи безпідставність твердження позивача про неправомірність дій відповідача у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність дій з свого боку.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Матвіївської сільської ради Вільнянського району (місцезнаходження: 70035, Запорізька область, Вільнянський район, с.Матвіївка, вул. Центральна, буд. 77-а, ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.
Рішення складено у повному обсязі 22.08.2018 року.

Суддя Н.В. Стрельнікова