Справа № 810/2509/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2509/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Вімм-Білль-Данн Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (представник Корнейчук О.Л., довіреність №2008/9/28-10-10-18 від 20.02.2018 року) про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Вімм-Білль-Данн Україна" (далі - ПрАТ «ВБД Україна») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про:

- визнання протиправною бездіяльності Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що полягає у не вчиненні дій направлених на повернення ПрАТ «ВБД Україна» грошових зобов'язань у розмірі 11 998 814,78 грн. на підставі заяви від 14.11.2017 року вих. №392;

- зобов'язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та подати до відповідного органу що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ПрАТ «ВБД Україна» грошових коштів у розмірі 11 998 814,78 грн. на поточний рахунок ПрАТ «ВБД Україна» №9000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

28.10.2018 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника ПрАТ «ВБД Україна», про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю представника позивача у Корабельному районному суді м. Миколаєва по справі №488/1995/18, яке призначено на 29.10.2018 року о 9:00.

Дослідивши означене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, адже доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 є єдиним представником ПрАТ «ВБД Україна» до суду надано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «ВБД Україна» 14.11.2017 звернулось до відповідача із заявою від 14.11.2017 за вих. №392 про повернення надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 11 998 814,78 грн. До заяви позивачем було долучено акт звірки та копії платіжних доручень про сплату авансових внесків в 2015 році.

Листом від 22.11.2017 №60565/10/38-10-41-02-12 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби запропоновано ПрАТ «ВБД Україна» наявну переплату по податку на прибуток підприємств залишити в рахунок погашення податкових зобов'язань з податку на прибуток за результатами 2017 року.

Відповідно до декларації з податку на прибуток підприємства ПрАТ «ВБД Україна» за 2015 рік поданої 26.02.2016 року, податок на прибуток товариства становив 14 735 186 грн. (рядок 6), а сума сплачених авансових внесків за 10 місяців 2015 року на підставі розрахунків 2014 року становить 18 191 320 грн. (рядок 16.1 додатку ЗП), так переплата по декларації за 2015 рік становила 3 456 134 грн. (рядок 19 декларації).

30.12.2016 ПрАТ «ВБД Україна» подало уточнюючу декларацію з податку в прибуток підприємств за 2015 рік, в якій в додатку ЗП збільшило суму переплати на 2 091 244 грн., що є сумою переплат з податку на прибуток Філії ПрАТ «ВБД Україна» - «ХМК».

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо неповернення помилково сплачених податкових зобов'язань протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до пункту 1.1 статті 4 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом порядку).

У силу пп.14.1.115 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату;

Пунктом 87.1 ст.87 Податкового кодексу України визначено, джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту. Сплату грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.

У той же час, відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідачем не надано суду доказів наявності у позивача податкового боргу.

Відповідно до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно з пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 43.6 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Разом з тим, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, під час судового розгляду даної справи не надано суду копії висновку про повернення ПрАТ «ВБД Україна» надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 11 998 814,78 грн., складеного за результатами розгляду заяви позивача.

Крім того, матеріали справи не містять, а відповідачем не було подано до суду належних доказів на підтвердження факту наявності у контролюючого органу правових підстав для відмови у складанні висновку про повернення позивачу надмірно сплачених сум податку на прибуток підприємств з державного бюджету.

Також суд не погоджується із твердженням відповідача, що позивачем не доведено фактичне зарахування до відповідного бюджету коштів, оскільки відповідно до пункту 1 глави 1 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 №422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (далі - Порядок №422), з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платника (далі - ІКП) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

Пунктом 3 розділу 1 Порядку №422 передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Таким чином відповідач володіє достовірними даними, які відображені в ІКП щодо наявності надміру сплачених грошових зобов'язань ПрАТ «ВБД Україна» у розмірі 11 998 814,78 грн.

Крім того, відповідач у своїй відповіді не ставить під сумнів обґрунтованість зазначених позивачем причин повернення коштів, не зазначає про будь-які недоліки поданих документів, доданих позивачем до заяви про повернення надміру сплачених грошових коштів. Крім того, відповідач не ставить під сумнів саму суму платежів, про повернення яких просить позивач.

Колегія суддів зазначає, що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Для визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною, особа, яка вважає, що її право порушене, повинна довести існування причинного зв'язку між такою протиправною бездіяльністю та її порушеним правом. Поряд з цим, бездіяльність суб'єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Таким чином, бездіяльність це завжди пасивна поведінка, тобто відсутність з боку суб'єкта владних повноважень будь-яких дій.

Наведене в сукупності свідчить, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, щодо не вжиття передбачених ст. 43 ПК України заходів, спрямованих на повернення ПрАТ «ВБД Україна» надміру сплаченого податку на прибуток підприємств у розмірі 11 998 814,78 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов'язання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби підготувати та подати до відповідного органу що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ПрАТ «ВБД Україна» грошових коштів у розмірі 11 998 814,78 грн. на поточний рахунок ПрАТ «ВБД Україна» №9000 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем виконано всі умови, визначені законом, для прийняття відповідачем рішення щодо повернення помилково та надміру сплачених грошових зобов'язань, а факт сплати зазначеної суми до державного бюджету не заперечується відповідачем.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованих та законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку