Справа № 820/4972/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 р. № 820/4972/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

свідка ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, третя особа ліквідатор Публічного акціонерного товариства АВТРАМАТ ОСОБА_4 про визнання неправомірними дії, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, третя особа Ліквідатор ПАТ АВТРАМАТ ОСОБА_4, в якому просить суд, з підстав неправомірних дій:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 та скасувати відповідне рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова від 29.03.2018 року;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_1: - слюсарем-ремонтником з 22.08.1992 року по 11.02.1999 року на Харківському заводі ПОРШЕНЬ (ПАТ АВТРАМАТ);

- зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 29.12.2017 року та провести відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 29.03.2017 року, на думку позивача, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує його право на отримання пенсії, оскільки у позивача достатньо стажу для призначення пільгової пенсії за Списком № 2.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Третьою особою ліквідатором Публічного акціонерного товариства АВТРАМАТ ОСОБА_4 правової позиції щодо спірних правовідносин у даній справі не зазначено, пояснень до суду не надано.

В судове засідання позивач та представник позивача прибули, позов підтримали та просили його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання представник третьої особи не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням відповідача оформленим протоколом від 29.03.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (робота за списком № 2), відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з недостатністю пільгового стажу.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача від 29.03.2018 року про відмову у призначенні пенсії за віком по Списку №2, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п.б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (в редакції на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Згідно наданого відповідачем розрахунку стажу страховий стаж позивача становить 29 років 8 місяців та 27 днів.

Вказана обставина спростовує посилання відповідача на те, що у позивача відсутній загальний страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

Списки № 1,2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року, якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року - застосовуються Списки № 1,2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1,2 затверджені постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XIV Металообробка підрозділ 1 Ливарне виробництво код КП 2150100а-18559 слюсарі-ремонтники.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, шо були чинними на період роботи особи.

Отже, така професія, як слюсар-ремонтник ливарного виробництва, в спірний період була передбачена у Списках № 2.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць, відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що визначені Списком № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до п.1, п.2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно записів трудової книжки, 30.09.1985 року позивач був прийнятий слюсарем по ремонту обладнання на гарячих ділянках робіт 3 розряду в чугунно - ливарний цех на Харківському заводі «ПОРШЕНЬ».

29.07.1992 року Харківський завод «Поршень» було перетворено в АТ «АВТРАМАТ».

22.02.1993 року позивач був переведений слюсарем-ремонтником на гарячих ділянках робіт 4 розряду в алюмінієво - ливарний цех в АТ «АВТРАМАТ».

15.05.1998 року АТ «АВТРАМАТ» перетворено в ВАТ «АВТРАМАТ».

11.02.1999 року позивач був звільнений за власним бажанням.

Таким чином, запис у трудовій книжці, підтверджує характер роботи позивача у спірний період за Списком №2, що надає право на включення цього періоду до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу.

Крім записів трудової книжки робота позивача на посаді слюсаря-ремонтника в спірний період, підтверджується наступними документами:

- довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видана ліквідатором ПАТ «АВТРАМАТ»;

- довідка про період роботи № С-50 від 12.05.2016 року видана КП «Міський архів»;

- довідка про заробітну плату № С-50/1 від 12.05.2016 року видана КП «Міський архів»;

- довідка про перейменування № С-50/2 від 12.05.2016 року видана КП «Міський архів»;

- наказ АТ «АВТРАМАТ» № 231 14.05.1999 року про проведення позачергової атестації робочих місць;

- наказ АТ «АВТРАМАТ» № 479 від 14.10.1999 року про результати проведення позачергової атестації робочих місць за умовами праці разом із переліком атестованих робочих місць та картою умов праці по ливарному цеху;

- копія особової картки ОСОБА_1

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі статтею 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці позивача, обгрунтованості видачі позивачу довідок та документів, які підтверджували наявний трудовий стажу для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України Про пенсійне забезпечення та Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, для зясування обставин наявності у позивача пільгового стажу.

Так, в додатку № 1 до наказу АТ «АВТРАМАТ» № 479 від 14.10.1999 року визначено перелік робочих місць працівників, яким підтверджено право пільгового пенсійного забезпечення за списками № 1 і № 2 за результатами атестації.

До цього переліку за кодом 21501100а-18559 включено також робоче місце слюсаря- ремонтника.

Посада слюсар-ремонтник передбачена Списком 2 розділ XIV Металообробка підрозділ 1. Ливарне виробництво код КП 2150100а-18559 постанови Кабінету Міністрів № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Згідно наказу АТ «АВТРАМАТ» № 231 від 14.05.1999 року про проведення позачергової атестації робочих місць, наказу АТ «АВТРАМАТ» від 14.10.1999 року № 479 про результати проведення атестації робочих місць посада слюсар - ремонтник на ВАТ «АВТРАМАТ» була атестована та включена до переліку робочих місць, зайнятість на яких дає право пільгового виходу на пенсію.

Таким чином, результатами атестації підтверджується право позивача пільгового виходу на пенсію за професією слюсар-ремонтник.

Крім того, в судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 Свідок пояснив, що позивач працював слюсарем-ремонтником в ливарних цехах.

Також, відповідно до п. 4 Порядку 442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

З вищевказаних норм вбачається, що позивач не може відповідати за невиконання роботодавцем обов'язку покладеного на нього законом щодо проведення атестації робочого місця та нести негативні наслідки через невчинення відповідних дій роботодавцем.

Суд зазначає, що позивач має достатньо трудового стажу для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи рішення від 29.03.2018 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, діяв всупереч приписам чинного законодавства, а тому такі дії та рішення є протиправними, що дає суду підстави для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на висновки суду про протиправність дій та рішення відповідача та для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_1: - слюсарем-ремонтником з 22.08.1992 року по 11.02.1999 року на Харківському заводі ПОРШЕНЬ (ПАТ АВТРАМАТ) та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 29.12.2017 року та провести відповідні виплати.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ним рішень та вчинених дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, 61144, АДРЕСА_1) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (, 61170, м. Харків, вул. Валентинівська, 22 Б), третя особа ліквідатор Публічного акціонерного товариства АВТРАМАТ ОСОБА_4 (61013, м. Харків, вул. Шевченко, 142, літера А) про визнання неправомірними дії, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова від 29.03.2018 року оформлене протоколом про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку) та виплати пенсій.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення період роботи ОСОБА_1: - слюсарем-ремонтником з 22.08.1992 року по 11.02.1999 року на Харківському заводі ПОРШЕНЬ (ПАТ АВТРАМАТ).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію відповідно до пункту б) ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 29.12.2017 року та провести відповідні виплати.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (, 61170, м. Харків, вул. Валентинівська, 22 Б) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, 61144, АДРЕСА_1) сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 02.11.2018 року.