Справа № 820/2844/18
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.

25 жовтня 2018 р. Справа № 820/2844/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Лях О.П. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 (повний текст рішення складено 25.06.2018р.) по справі № 820/2844/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пожкомплекс Плюс"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування наказу, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Пожкомплекс Плюс" (далі - ТОВ "Пожкомплекс Плюс", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило скасувати наказ ГУ ДФС у Харківській області №1715 від 13 березня 2018 року "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Пожкомплекс Плюс"; скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області №2 від 19.04.2018 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №2 від 19.04.2018 р.

У решті вимог позов - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, контролюючим органом прийнято наказ від 13.03.2018р. за №1715 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Прожкомплекс Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ПП "Модус-Сервіс" за грудень 2015 року та травень 2016 року, ТОВ "ХСК Ракурс" за грудень 2016 року, ТОВ "АФ Сегмент" за січень - березень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг) (т.1 а.с. 7).

Фахівцями контролюючого органу в період з 16.03.2018р. по 22.03.2018р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Пожкомплекс Плюс" з питань дотримання податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ПП "Модулор - Сервіс" (податковий номер 35245274) за грудень 2015 року, ТОВ "ХСК "Ресурс" (податковий номер 39925647) за грудень 2016 року, ТОВ "АФ "Сегмент" (податковий номер 40945510) за січень-березень 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), за результатами якої складено акт від 29.03.2018 р. № 1142/20-40-14-12-11/38277927 (т.1 а.с. 18-39).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог: пп. "а" п. 198.1, абз. 1, 2 п. 198.3 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту на загальну суму 404 843 грн., в тому числі на 114 933 грн. за грудень 2015 року, на 28 833 за травень 2016 року, на 114 566 грн. за грудень 2016 року, на 29 245 грн. за січень 2017 року, на 68 100 грн. за лютий 2017 року, на 49 166 грн. за березень 2017 року, в результаті чого: занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 404 843 грн., в тому числі на 114 933 грн. за грудень 2015 року, на 28 833 за травень 2016 року, на 114 566 грн. за грудень 2016 року, на 29 245 грн. за січень 2017 року, на 68 100 грн. за лютий 2017 року, на 49 166 грн. за березень 2017 року; п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України; п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України - платником податків не надано контролюючому органу в ході перевірки оригінали/копії документів, що передбачає штраф в розмірі 510,00 грн.

На підставі акту перевірки від 29.03.2018 р. № 1142/20-40-14-12-11/38277927 19.04.2018 р. ГУ ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 2 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 506.053,75 грн. (основний платіж - 404.843,00 грн., штраф - 101.210,75 грн.) (т.1 а.с. 40).

Не погоджуючись з наказом №1715 від 13 березня 2018 року та податковим повідомленням-рішенням №2 від 19.04.2018 р., позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що покладені в основу спірного рішення судження контролюючого органу не підтверджені належними та допустимими у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами, а за правилом ст.ст. 76 КАС України зібрані контролюючим органом докази є недостатніми для висновку про вчинення особою податкового правопорушення у розумінні ст.109 Податкового кодексу України.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За приписами п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України), для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 198.1 ст. 198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до законодавства необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, не є безумовною підставою для визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, якщо відомості, які містяться в таких документах, не відповідають дійсності, зокрема, у випадку не здійснення самих операцій.

Під час розгляду справи встановлено, що у періоді, який перевірявся, ТОВ "Прожкомплекс Плюс" мало господарські взаємовідносини з контрагентами - ПП "Модулор - Сервіс", ТОВ "ХСК Ракурс", ТОВ "АФ Сегмент".

Так, між ТОВ "Прожкомплекс Плюс" та ПП "Модулор-Сервіс" укладено договір про надання послуг (виконання робіт) від 01.12.2015р. № 01/12-Е, відповідно до п.1 умов якого Виконавець зобов'язується за замовленням Замовника протягом визначеного в договорі строку надавати (виконати) послуги з електро-монтажних робіт, а Замовник зобов'язується оплачувати такі роботи (послуги) (т.1 а.с. 51-53).

На підтвердження виконання господарської операції в межах вказаного Договору ТОВ "Прожкомплекс Плюс" надано довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Сковородинська, 8-В на загальну суму 155110 грн. (у т.ч. ПДВ - 25852 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Римарська, 25 на загальну суму 707486 грн. (у т.ч. ПДВ - 117914 грн.).

Зобов'язання по оплаті вартості робіт підтверджується платіжними дорученнями від 08.12.2015 р. №7 на суму 43200,00 грн., від 16.12.2015 р. №9 на суму 41500,00 грн., від 18.12.2015 р. №18 на суму 84780,00 грн., від 18.12.2015 р. №17 на суму 38000,00 грн., від 23.12.2015 р. №19 на суму 71160,00 грн., від 30.12.2015 р. №20 на суму 85000,00 грн., від 12.01.2016 р. №3 на суму 23300,00 грн., від 18.01.2016 р. №5 на суму 179000,00 грн., від 12.01.2016 р. №3 на суму 23300,00 грн.

Що стосується правовідносин позивача з ТОВ "ХСК "Ракурс", колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивачем з ТОВ "ХСК "Ракурс" укладено ряд договорів про надання послуг (виконання робіт) від 27.11.2016р. № 27/11, від 06.12.2016р. № 6/12, від 13.11.2016р. № 13, від 30.11.2016р. № 30/11, від 02.12.2016р. № 2/12, від 12.11.2016р. № 12/11, від 19.11.2016р. № 19/11, від 29.11.2016р. № 29/11, від 13.10.2016р. № 13/10, від 03.11.2016р. № 3, від 02.11.2016р. № 2/11, від 23.10.2016р. № 23/10 та договір на виконання робіт по монтажу систем протипожежного захисту від 01.12.2016р. № 01-12.

На підтвердження виконання господарської операції в межах вказаного Договору ТОВ "Прожкомплекс Плюс" надано довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Бакуліна, 16 на загальну суму 42250 грн. (у т.ч. ПДВ - 7041,67грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 48700 грн. (у т.ч. ПДВ - 8116,67 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 48000 грн. (у т.ч. ПДВ - 8000 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 53700 грн. (у т.ч. ПДВ - 8950 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 57300 грн. (у т.ч. ПДВ - 9550 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 58500 грн. (у т.ч. ПДВ - 9750 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 62000 грн. (у т.ч. ПДВ - 10333,33 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 68300 грн. (у т.ч. ПДВ - 11383,33 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 147 на загальну суму 51900 грн. (у т.ч. ПДВ - 8665 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 147 на загальну суму 45900 грн. (у т.ч. ПДВ - 7650 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 55378 грн. (у т.ч. ПДВ - 9229,67 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 147 на загальну суму 49800 грн. (у т.ч. ПДВ - 8300 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 45580 грн. (у т.ч. ПДВ - 7596,67 грн.).

Зобов'язання по оплаті вартості робіт підтверджується платіжними дорученнями від 12.01.2017 р. №1 на суму 48000,00 грн., від 28.12.2016 р. №17 на суму 42250,00 грн., від 28.12.2016 р. №16 на суму 48700,00 грн., від 23.12.2016 р. №15 на суму 53700,00 грн., від 23.12.2016 р. №14 на суму 57300,00 грн., від 14.12.2016 р. №10 на суму 45580,00 грн., від 14.12.2016 р. №9 на суму 68300,00 грн., від 14.12.2016 р. №8 на суму 62000,00 грн., від 14.12.2016 р. №7 на суму 58500,00 грн., від 07.12.2016 р. №6 на суму 55378,00 грн., від 06.12.2016 р. №5 на суму 49800,00 грн., від 06.12.2016 р. №3 на суму 51990,00 грн., від 06.12.2016 р. №4 на суму 45900,00 грн.

Що стосується правовідносин позивача з ТОВ "АФ Сегмент", колегія суддів зазначає наступне.

Так, позивачем укладено з ТОВ "АФ Сегмент" договори про надання послуг від 05.12.2016р., № 5/12-2016, від 30.11.2016р. № 30/11, від 21.12.2016р. № 21/12-2016, від 11.12.2016р. № 11/12, від 21.01.2017р. № 21/1-2017, від 11.01.2017р. № 11/1-2017, від 12.02.2017р. № 12/2-2017, від 11.02.2017р. № 11/2-2017, від 09.02.2017р. № 9/2-2017, від 08.02.2017р. № 8/2-2017, від 18.01.2017р. № 18/1-2017, а також договір поставки ТМЦ оформлений рахунком-фактурой № СФ-28 від 06.01.2017р.

На підтвердження виконання господарської операції в межах вказаного Договору ТОВ "Прожкомплекс Плюс" надано довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 66700 грн. (у т.ч. ПДВ - 11116,67 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 59100 грн. (у т.ч. ПДВ - 9850,00 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 74200,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 12366,67 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2017р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 64300 грн. (у т.ч. ПДВ - 10716,67 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 72000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 12000,00 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 70000 грн. (у т.ч. ПДВ - 11666,67 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017р. на об'єкті адміністрація Шевченківського району на загальну суму 54996,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 9166,00 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017р. на об'єкті адміністрація Шевченківського району на загальну суму 70998,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 11830,00 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017р. на об'єкті адміністрація Шевченківського району на загальну суму 84000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 14000,00 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2017р. на об'єкті адміністрація Шевченківського району на загальну суму 85000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 14166,67 грн.); довідку про вартість виконаних робіт та акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2017р. на об'єкті за адресою м. Харків, вул. Іскрінська, 19 на загальну суму 69000 грн. (у т.ч. ПДВ - 11500,00 грн.); а також видаткову накладну № 16 від 12.01.2017р. на загальну суму 108772,68 (у т.ч. ПДВ - 18128,00 грн.)

Зобов'язання по оплаті вартості робіт підтверджується платіжними дорученнями від 22.03.2017 р. №15 на суму 59000,00 грн., від 10.03.2017 р. №7 на суму 152000,00 грн., від 27.01.2017 р. №28 на суму 59100,00 грн., від 27.01.2017 р. №27 на суму 74200,00 грн., від 27.01.2017 р. №25 на суму 64300,00 грн., від 27.01.2017 р. №25 на суму 66700,00 грн., від 20.01.2017 р. №12 на суму 110892,13 грн., від 05.04.2017 р. №3 на суму 37994,00 грн., від 31.03.2017 р. №21 на суму 57000,00 грн., від 28.03.2017 р. №19 на суму 122000,00 грн., від 23.03.2017 р. №16 на суму 78000,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що на час здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавалися.

У позивача наявні всі необхідні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для віднесення до податкового кредиту сум, сплачених позивачем контрагентам, а аналіз наданих позивачем первинних та платіжних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження формування податкового кредиту по операціям з ПП "Модулор - Сервіс", ТОВ "ХСК Ракурс", ТОВ "АФ Сегмент".

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об'єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його контрагента, не наведено будь - яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків контролюючого органу.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, наявність в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної постачальником та зареєстрованої податкової накладної звільняє покупця - отримувача цієї накладної від будь-якої відповідальності як платника ПДВ за виключенням випадку вжиття з цим постачальником взаємоузгоджених зловмисних (тобто протиправних) свідомих дій з неправомірного одержання податкової вигоди, тобто за своєю правовою суттю співучасті у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.191, 205, 209, 212 Кримінального кодексу України.

Доводи платника про подальше використання отриманих послуг у власній господарській діяльності не спростовані контролюючим органом у ході розгляду справи за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України. Владний суб'єкт не подав до суду переконливих, достатніх, належних та допустимих доказів одержання позивачем результатів робіт з іншого джерела, ніж від контрагентів - постачальників.

Посилання апелянта на складену фахівцями контролюючих органів податкову інформацію від 19.02.2016р. №67/20-40-22-09-12 (стосовно ПП "Модулор-Сервіс"), від 17.01.2017р. №39/20-40-14-08-12/39925647 (стосовно ТОВ "ХСК "Ракурс") та від 08.08.2017р. №761/20-40-14-21-06, від 27.03.2017р. №341/20-40-14-21-06, від 29.08.2017р. № 796/20-40-14-21-06/40945510 (стосовно ТОВ "АФ Сегмент"), колегія суддів не приймає як належний доказ вчинення податкового правопорушення, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Наявність певної податкової інформації, одержаної від інших підрозділів податкового органу чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності ніякі послуги (роботи, товари) не отримувались платником податків від його контрагента.

Враховуючи, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов'язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій. На період господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платниками податку на додану вартість, установчі та реєстраційні документи не визнавались недійсними.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на бюджетне відшкодування, валові витрати можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Висновок суду про реальність господарських операцій для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об'єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Доводи апелянта про відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами з посиланням на матеріали досудових розслідування у кримінальних справах щодо ПП "Модулор-Сервіс" та ТОВ "ХСК "Ракурс", колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять вироку або іншого рішення суду по кримінальній справі відносно посадових осіб позивача або його контрагентів, якими б встановлювалися обставини протиправної діяльності цих осіб з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями. Також відсутні відомості, що посадові особи відповідних контрагентів позивача заперечують свою участь у створенні та діяльності цих підприємств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів зауважує, що подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених договорів та специфіку придбаних товарів у контрагентів, колегія суддів дійшла висновку, що позивач надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом протиправно прийнято податкове повідомлення - рішення №2 від 19.04.2018 р., а тому оскаржуване рішення відповідача підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржувалось в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/2844/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді О.П. Лях О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 30.10.2018р.