Справа № 814/1413/14
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №814/1413/14

адміністративне провадження №К/9901/2663/18 К/9901/2665/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Стародуба О.П.,

суддів Анцупової Т.О., Кравчука В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївпромбудмонтаж» та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015р. (судді: Шеметенко Л.П., Домусчі С.Д., Кравець О.О.) у справі за позовами Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївпромбудмонтаж», ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування постанов, визнання неправомірним та скасування припису,

встановив:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Миколаївпромбудмонтаж», ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до суду з адміністративними позовами до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, в яких просили:

ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» просило визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 07.05.2014р. № 30/7/14-2355-14 про порушення у сфері містобудівної діяльності. Позовні вимоги мотивовані тим, що підприємство не приступило до виконання будівельних робіт, а тому не може нести відповідальність за будь-які порушення містобудівного законодавства.

ОСОБА_2 просив визнати незаконною та скасувати постанову відповідача від 07.05.2014р. №29/7/14-2356-14 про порушення у сфері містобудівної діяльності. Позовні вимоги мотивовані тим, що ним відповідно до вимог технічного завдання розроблена тільки архітектурна частина проектної документації, тому він не може нести відповідальність за недоліки всього проекту.

ОСОБА_1 просив визнати неправомірним та скасувати акт позапланової перевірки відповідача від 24.04.2014р., припису відповідача № 123 від 24.04.2014р. про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, держстандартам і правилам, архітектурним вимогам. Позовні вимоги мотивовані тим, що ним укладено договір про ведення авторського нагляду за обєктом будівництва та 27.03.2014р. повідомлено відповідальну особу ОСОБА_2 про початок будівельних робіт.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.07.2014р. справи за такими позовами обєднані в одне провадження.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2014р. закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача про визнання неправомірним (незаконним) та скасування акта перевірки від 24.04.2014р.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.08.2014р. позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача № 30/7/14-23-55-14 від 07.05.2014р.

Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача № 29/7/14-2356-14 від 07.05.2014р.

Визнано протиправним та скасовано припис № 123 від 24.04.2014р. про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015р. скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято рішення про:

Відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Залишено без розгляду позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївпромбудмонтаж».

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано протиправною та скасовано постанову відповідача від 07.05.2014р. №29/7/14-2356-14.

З ухваленим у справі судовим рішенням суду апеляційної інстанції не погодилося Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївпромбудмонтаж», подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обгрунтування ксаційної скарги посилається на те, що спірну постанову відповідача від 07.05.2014р. № 30/7/14-2355-14 про порушення у сфері містобудівної діяльності отримано лише 15.05.2014р., а тому позов, який подано до суду 27.05.2014р., подано без пропуску пятнадцятиденного строку на оскарження.

Крім того, з ухваленим у справі судовим рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що постанова від 07.05.2014р. №29/7/14-2356-14 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесена щодо ФОП ОСОБА_3 за правопорушення, передбачене абзацом 2 ч.1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», прийнята на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи в межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем 24.04.2014р. на підставі направлення № 364 від 14.04.2014р. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил виконання підготовчих і будівельних робіт обєкта будівництва: Будівництво допоміжних приміщень для обслуговування магазину на АДРЕСА_1.

Позапланову перевірку проведено підставі перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт від 11.03.2014 № МК 49.

За результатами проведення перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил виконання підготовчих і будівельних робіт від 24.04.2014р., в якому встановлено порушення вимог містобудівного законодавства:

ФОП ОСОБА_2 - виконавець та ОСОБА_1 - замовник уклали договір від 19.01.2014р, предметом якого є виконання проектних робіт для потреб Замовника: робочий проект архітектурно-будівельної частини об'єкта за адресою: АДРЕСА_1. Актом приймання-передачі від 25.02.2014р. Замовником від Виконавця був прийняти робочий проект архітектурної частини об'єкта.

ФОП ОСОБА_2 розроблена проектна документація, на обєкт без інженерних вишукувань, що повинні бути виконанні відповідно до ДБН А-2.1-1 на нових земельних ділянках, що є порушенням ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4.1 ДБН А.2.2-3: 2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Також п. 8 Містобудівних умов та обмежень від 19 лютого 2014 року № 46, вимагається провести інженерно-геодезичні та інженерно-геологічні вишукувальні роботи для будівництва обєкту, а тому проектна документація не відповідає виданим містобудівним вимогам, що є порушенням п.4.3 ДБН А.2.2-3:2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

ФОП ОСОБА_2 передав замовнику проектну документацію (Акт здачі-прийому виконаних робіт від 25 лютого 2014 року № 1) для виконання будівельних робіт на обєкті «Будівництво допоміжних приміщень для обслуговування магазину», яка розроблена з порушенням вимог містобудівного законодавства та містобудівних умов та обмежень.

В ході перевірки надано виконавчу схему від 07.04.2014р. відповідно до якої відмітка дна котловану після доробки ґрунту вручну складає - 3,500 м. Згідно з листом 7 проекту відмітка дна котловану становить 3,900 м тобто роботи з розробки котловану виконані з відхиленням від затверджених проектних рішень, що є порушенням вимог ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Замовником будівництва не забезпечено здійснення авторського нагляду на обєкті «Будівництво допоміжних приміщень для обслуговування магазину на АДРЕСА_1», що є порушенням ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність». Згідно письмових пояснень головного архітектора проекту ОСОБА_2 від 18.04.2014р. встановлено, що його не повідомлено про початок виконання будівельних робіт на обєкті, як зазначалось у абз. 4 договору про здійснення авторського нагляду від 21.02.2014р.

Крім того, встановлено, що акт від 07.04.2014р. про закриття прихованих робіт з розробки котловану на обєкті будівництва складено без участі представника проектної організації, що є порушенням п.9.8.2 ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва», а тому мурування стін підвалу розпочато до підтвердження відповідної якості виконання розробки котловану, що є порушенням п.9.8 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва».

Відповідачем винесено припис № 123 від 24.04.2014р., яким встановлено порушення ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність», оскільки замовником не забезпечено здійснення авторського нагляду на обєкті будівництві та з метою усунення виявлених порушень зупинено виконання будівельних робіт на обєкті «Будівництво допоміжних приміщень» для обслуговування магазину на АДРЕСА_1 до усунення порушення містобудівного законодавства шляхом забезпечення авторського нагляду під час будівництва обєкту.

Постановою про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 30/7/14-2355-14 від 07.05.2014р. на Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївпромбудмонтаж» накладено штраф в сумі 54 810 грн. за порушення передбачене п.8 ч.3 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою передбачено, що суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, як виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень - у розмірі сорока п'яти мінімальних заробітних плат.

Постановою про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 29/7/14-2356-14 від 07.05.2014р. до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 застосовано штраф у розмірі 109 620 грн. за правопорушення, передбачене абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», згідно якого суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил: проектна організація - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат. Встановлено, що проектна документація на обєкт будівництва розроблена з порушенням вимог містобудівного законодавства, а саме без проведення інженерно-геодезичних та інженерно-геологічних вишукувань.

Крім того, судами встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.04.2014р. ОСОБА_1 не забезпечено здійснення авторського нагляду на об'єкті будівництва (а.с.12-12, т. 2).

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2014р. № 96, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за незабезпечення здійснення авторського нагляду на об'єкті будівництва (а.с.14 т. 2).

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконною та скасування постанови відповідача від 07.05.2014р. № 30/7/14-2355-14 про порушення у сфері містобудівної діяльності, винесеної щодо ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» суд першої інстанції виходив з того, що згідно Договору №10 від 01.04.2014р., укладеного між замовником ОСОБА_1 та підрядником ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» замовник доручає, а підрядник приймає на себе обовязки власними механізмами, пристосуванням та обладнанням виконати роботи на обєкті будівництва, а початком виконання робіт є факт перерахування переплати «підряднику». Разом з тим, підрядник не приступив до виконання договору, оскільки замовник не перерахував кошти на його рахунок.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач застосував до позивача ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» штрафні санкції за порушення ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та норм ДБН А.3.1-5: 2009, якими передбачено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації та перелік видів робіт та конструкцій, для яких необхідне складання актів проміжного приймання відповідних конструкцій до закриття їх подальшими роботами наводиться у робочій документації для будівництва, проте в робочому проекті обєкта будівництва немає переліку таких актів будівництва, як акт про закриття прихованих робіт з розробки котловану, акт огляду дна котловану.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» як підрядник не приступило до будівництва обєкту, документацію не складало, а тому постанова про накладання штрафу від 07.05.2014р. за виконання будівельних робіт з порушенням вимог будівельних норм, державних стандартів і правил або затверджених проектних рішень прийнята протиправно.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконною та скасування постанови відповідача від 07.05.2014р. № 29/7/14-2356-14 за правопорушення, передбачене абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», винесено щодо ФОП ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що спірною постановою відповідача до ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції за те, що проектна документація вироблена в порушення вимог містобудівного законодавства без проведення інженерно-геодезичних та інженерно-геологічних вишукувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_2 виконавець та ОСОБА_1 замовник укладено договір від 19.01.2014р., предметом якого є виконання проектних робіт для потреб Замовника: робочий проект архітектурно-будівельної частини обєкта за адресою АДРЕСА_1. Актом приймання-передачі від 25.02.2014р. Замовником від Виконавця прийнято робочий проект архітектурної частини обєкта. Технічне завдання на розробку архітектурної частини робочого проекту передбачало, що проект розроблений без геологічних вишукувань та відповідальність за наслідки такого рішення несе замовник. Умови технічного завдання підписані сторонами та скріплені печаткою від 01.02.2014р.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що технічним завданням на розробку архітектурної частини робочого проекту, який підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не передбачалось проведення ОСОБА_2 інженерних вишукувань та передбачалась відповідальність замовника за відсутність цих вишукувань, а нормами ДБН передбачено, що ці вишукування виконуються на підставі технічного завдання, а тому ОСОБА_2 не може нести відповідальність за невиконання роботи, яка не була передбачена між замовником та виконавцем умовами договору.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування припису відповідача від 24.04.2014р. суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до умов договору про ведення авторського нагляду від 21.02.2014р., укладеного між ФОП ОСОБА_2 виконавцем та ОСОБА_1 замовником, Замовник зобовязується повідомити Виконавця про початок будівельних робіт на обєкті та надати доступ на обєкт Виконавця та забезпечити виконання авторських зауважень.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що замовник будівництва виконав вимоги ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та повідомив відповідно до умов договору про ведення авторського нагляду ФОП ОСОБА_2 про початок проведення будівельних робіт 02.04.2014р., а тому припис відповідача підлягає скасуванню.

В свою чергу апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи без розгляду позовні вимоги ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» виходив з того, що відповідно до п.28 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. №244 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013р. №735), постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено субєктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк інспекції, яка винесла відповідну постанову.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувану постанову було винесено 07.05.2014р., а позов ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» подано до суду 27.05.2014р., тобто з пропуском строку на її оскарження до суду.

Також апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування припису відповідача від 24.04.2014р. виходив з того, що відповідно до пояснень автора проекту будівництва - ОСОБА_2, наданих начальнику інспекції ДАБК у Миколаївській області (а.с.57 т. 2), замовник не повідомив ОСОБА_2 про початок будівельних робіт.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за незабезпечення здійснення авторського нагляду на об'єкті будівництва згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2014р. № 96 (а.с.14 т. 2), яку ним не оскаржено в судовому порядку, припис відповідача від 24.04.2014р. прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, оскільки ОСОБА_1, як замовник, не виконав вимоги ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» щодо забезпечення здійснення авторського нагляду на об'єкті будівництва.

Крім того, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 апеляційний суд виходив з того, що згідно частини 2 статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не є єдиним Законом, що встановлює відповідальність за вчинене ФОП ОСОБА_2. порушення у сфері містобудівної діяльності, тому відповідачу для підтвердження правомірності постанови від 07 травня 2014 року №29/7/14-2356-14 необхідно було обґрунтувати необхідність застосування саме цього Закону, оскільки відповідальність за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил передбачена також ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено обґрунтованості притягнення ФОП ОСОБА_2. до відповідальності на підставі ч.1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а не ч. 1 ст. 96 КУпаП, а тому оскаржувана постанова від 07.05.2014р. №29/7/14-2356-14 підлягає скасуванню.

Такі висновки суду апеляційної інстанції в частині залишення без розгляду позовних вимог ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» та задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2. колегія суддів вважає передчасними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постанову відповідача № 30/7/14-2355-14 про порушення у сфері містобудівної діяльності щодо ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж» винесено 07.05.2014р.

Крім того, розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності проведено без участі ТОВ «Миколаївпромбудмонтаж».

Відповідно до п.28 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. №244 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013р. №735), постанову про накладення штрафу може бути оскаржено субєктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк інспекції, яка винесла відповідну постанову.

Крім того, згідно п. 25 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. №244 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013р. №735), постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові субєкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк предявляється органом державного архітектурно-будівельного контролю до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України Про виконавче провадження, а третій - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс постанову.

В порушення вимог статті 159 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) щодо законності та обґрунтованості судового рішення апеляційним судом не зясовано чи виконано відповідачем вимоги п. 25 «Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. №244 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013р. №735) щодо вручення під розписку керівникові або уповноваженому представникові субєкта містобудування першого примірника постанови № 30/7/14-2355-14 у триденний строк після її прийняття, чи надіслана така постанова поштою, якою датою у постанові зроблено відмітку про це та коли відповідачем її отримано, а також не надано оцінки доводам позивача про отримання постанови лише 15.05.2014р.

Крім того, апеляційним судом не правильно визначено дату звернення до суду 27.05.2014р., оскільки з відмітки про отримання на позовній заяві вбачається, що позовну заяву подано 29.05.2014р.

Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що договір на проектування ОСОБА_2 укладено саме як фізичною особою підприємцем.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач ОСОБА_2 виступає як субєкт містобудування, який здійснює проектування зі спеціальним статусом проектної організації, в звязку з чим наділений ознаками субєкта правопорушення передбаченого абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За таких обставин висновки апеляційного суду щодо неможливості притягнення позивача ОСОБА_2 як фізичну особу підприємця до відповідальності на підставі Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» не можна визнати обгрунтованими.

В той же час скасовуючи з наведених вище мотивів рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи в цій частині та доказів на їх підтвердження не перевіряв.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

За таких обставин постанова апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 349, 343, 353, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

Касаційні скарги касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївпромбудмонтаж» та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2015р. скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук