Справа № 826/728/16
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2018 року № 826/728/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомПриватного підприємства «Юридична фірма «Імператив Плюс»
доДержавної екологічної інспекції України
третя особа проГолова Державної екологічної інспекції України Заїка Андрій Миколайович визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне підприємство «Юридична фірма «Імператив Плюс» (далі - ПП «Юридична фірма «Імператив Плюс», позивач) з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України (далі - відповідач) про визнання протиправною викладеної у листі від 06.11.2015 відмови у наданні на запит від 28.10.2015 завірених копій всіх документів, які фіксували результати перевірок Держекоінспекцією України діяльності Трипільської ТЕС на її відповідність природоохоронному законодавству України, а також завірених копій документів реагування на виявлені порушення, якщо такі були на протязі 2010-2015 років; зобов'язання надати повну інформацію на запит від 28.10.2015, а саме: завірені копії всіх документів, які фіксували результати перевірок діяльності Трипільської ТЕС на її відповідність природоохоронному законодавству України, а також завірені копії документів реагування на виявлені порушення, якщо такі були на протязі 2010-2015 років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.02.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/728/16 за вказаним позовом ПП «Юридична фірма «Імператив Плюс», допущено Голову Державної екологічної інспекції України Заїку Андрія Миколайовича до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, призначено справу до судового розгляду колегією суддів під головуванням судді Данилишина В.М.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Данилишина В.М. щодо здійснення судочинства, вказану справу було передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатами якого передано на вирішення судді Окружного адміністративного суду м. Києва Добрянській Я.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2017 справу № 826/728/16 прийнято до провадження суддею Добрянською Я.І.

В подальшому відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 № 6671 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» справу № 826/728/16 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2017 дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Дегтярьовій О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 справу № 826/728/16 прийнято до провадження суддею Дегтярьовою О.В.

Після чого, відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018 № 436 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» адміністративну справу № 826/728/16 повторно розподілено на суддю Амельохіна В.В.

05.02.2018 ухвалено справу № 826/728/16 прийняти до провадження суддею Амельохіним В.В., розгляд справи здійснювати в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом від 06.11.2015 відповідачем відмовлено у наданні позивачу запитуваної інформації, оскільки акти перевірок суб'єкта господарювання (Трипільської ТЕС), документи реагування на виявлені порушення містять конфіденційну інформацію про юридичних та фізичних осіб відповідно до Переліку конфіденційної інформації, що є власністю держави в Державній екологічній інспекції України, затвердженого наказом Держекоінспекції України від 05.06.2015 № 39.

На думку позивача, така відмова є протиправною, оскільки інформація про стан довкілля (в тому числі інформація щодо впливу Трипільської ТЕС на природне довкілля, що була створена чи отримана в процесі здійснення перевірок Трипільської ТЕС на її відповідність природоохоронному законодавству України) не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом чи будь-яким іншим чином засекречена.

Представник відповідача в наданих суду письмових запереченнях та доповненнях до заперечень стверджує про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки при розгляді запиту позивача від 28.10.2015 на публічну інформацію, яка становить суспільний інтерес Державна екологічна інспекція України діяла у відповідності до чинного законодавства.

Також, відповідач звертався до суду з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/270/16 за позовом ПП «Юридична фірма «Імператив Плюс» про визнання протиправним та скасування наказу Державної екологічної інспекції України від 05.06.2015 № 39 «Про затвердження Переліку конфіденційної інформації, що є власністю держави в Державній екологічній інспекції України та Переліку посадових осіб, яким дозволено працювати з документами з грифом «Для службового користування» в Держекоінспекції України».

Водночас, з огляду на ту обставину, що судове рішення у справі № 826/270/16 набрало законної сили, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 відмовлено у задоволенні відповідного клопотання відповідача.

Крім того, представником відповідача подано клопотання про залучення Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в якості третьої особи в даній справі, в задоволенні якого відмовлено ухвалою (протокольною) Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2016.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із запитом від 28.10.2015 № 541 на публічну інформацію, яка становить суспільний інтерес.

Зокрема, позивач просив надати:

- інформацію про всі проведені за останні 5 (п'ять) років перевірки природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією України і підпорядкованими структурами, які прямо чи непрямо пов'язувались з діяльністю Трипільської ТЕЦ (дослідження грунтів, повітря, водних ресурсів, виробничих процесів тощо);

- завірені копії всіх документів, які фіксували результати цих перевірок;

- завірені копії документів реагування на виявлені порушення, якщо такі були;

- інформацію про отримання чи неотримання Трипільською ТЕЦ всіх спецдозволів, які вимагаються за природоохоронним законодавством.

Листом від 06.11.2015 № 2/2-10/138Із,142Із відповідачем надано відповідь щодо розгляду запиту на публічну інформацію.

Як вбачається з вказаного листа зазначена відповідь містила наступну інформацію щодо: проведених у період з 2012 по 2015 роки перевірок дотримання Трипільською ТЕЦ природоохоронного законодавства (з виділенням кількості планових та позапланових заходів); відбирання проб води, викидів та ґрунту при проведенні планової перевірки; нарахування збитків та виставлення претензій за наднормативні викиди в атмосферне повітря, перевищення нормативів ГДС в річку Дніпро та забруднення земельної ділянки нафтопродуктами; вжитих заходів впливу за фактами порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірок; притягнення до адміністративної відповідальності відповідальних посадових осіб (із зазначенням кількості осіб та розмірів штрафних санкцій з посиланням на статті Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Також відповідачем надано позивачу інформацію щодо дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПАТ «Центренерго» Трипільська ТЕС, виданого Міністерством екології та природних ресурсів України 28.12.2012 з терміном дії з 01.01.2013 по 31.12.2017.

При цьому, наголошено на тому, що інші спецдозволи видають центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, що належать до обласних, Київській, Севастопольській міським державним адміністраціям.

Також, зазначено, що акти перевірок суб'єктів господарювання, документи реагування на виявлені порушення містять конфіденційну інформацію про юридичних та фізичних осіб.

Крім того, відповідачем повідомлено, що відповідно до Переліку конфіденційної інформації, що є власністю держави в Державній екологічній інспекції України, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 05.06.2015 № 39, матеріали перевірок об'єктів з обмеженим доступом є конфіденційною інформацією.

Не погоджуючись з відмовою Державної екологічної інспекції України у наданні запитуваної інформації, позивач звернувся з даним позовом до суду.

За формою і змістом запит позивача від 28.10.2015 № 541 є запитом на публічну інформацію, передбаченим статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2939-VI), тому спірні правовідносини врегульовані вказаним законом.

У відповідності до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (стаття 2).

Право на доступ до публічної інформації, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI, гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI).

У відповідності до приписів пунктів 1, 2 частини першої статті 12 Закону № 2939-VI до суб'єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації належать запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень та розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Так, статтею 13 Закону № 2939-VI до переліку розпорядників інформації для цілей цього Закону віднесено суб'єктів владних повноважень, тобто органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI зобов'язано розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Стаття 23 Закону № 2939-VI передбачено право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації, згідно із пунктами 3, 4 частини другої якої запитувач має право оскаржити ненадання відповіді на запит на інформацію, а також надання недостовірної або неповної інформації.

При цьому, оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (частина третя статті 23 Закону № 2939-VI).

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач не погоджується з відмовою Державної екологічної інспекції України у наданні запитуваної інформації.

Зокрема, інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (стаття 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ).

При цьому, як встановлено судом, листом від 06.11.2015 № 2/2-10/138Із,142Із відповідачем було надано позивачу інформацію, з метою отримання якої позивачем направлявся запит від 28.10.2015.

Факт отримання зазначеної відповіді із зазначенням запитуваної інформації не заперечується позивачем.

Отже, у даній справі оскаржується відмова відповідача у наданні копій документів (акти перевірок суб'єктів господарювання, документи реагування на виявлені порушення).

Вирішуючи дану справу, суд враховує рішення, яке набрало законної сили, прийняте 25.04.2016 Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 826/270/16 за позовом ПП «Юридична фірма «Імператив Плюс» до Державної екологічної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу Держекоінспекції України від 05.06.2015 № 39 «Про затвердження Переліку конфіденційної інформації, що є власністю держави в Державній екологічній інспекції України та Переліку посадових осіб, яким дозволено працювати з документами з грифом «Для службового користування» в Держекоінспекції України, яким в задоволенні позову відмовлено.

Зокрема, суд у вказаній справі звертає увагу, що наказом Державної екологічної інспекції України від 05.06.2015 № 39 «Про затвердження Переліку конфіденційної інформації, що є власністю держави в Державній екологічній інспекції України та Переліку посадових осіб, яким дозволену працювати з документами з грифом «Для службового користування» в Держекоінспекції України» визначено Перелік конфіденційної інформації, що є власністю держави в Державній екологічній інспекції України (далі - Перелік № 39).

Судом у справі № 826/270/16 встановлено, що позивач листом від 28.10.2015 № 541 звернувся до Держекоінспекції України з запитом про надання публічної інформації та просив надати відомості про всі проведені за останні 5 років Держекоінспекцією України і підпорядкованими структурами перевірки щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Трипільською ТЕС; надати завірені копії всіх документів в яких фіксувані результати цих перевірок; копії документів реагування на виявлені порушення, якщо такі були.

Листом від 06.11.2015 Держекоінспекцією України надано вичерпну інформацію про проведені перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Трипільською ТЕС, про вжиті заходи впливу. Проте у наданні копій актів перевірки та документів реагування на виявленні порушення було відмовлено, посилаючись на те, що вказані документи містять конфіденційну інформацію та інформацію, яку включено до Переліку конфіденційної інформації, що є власністю держави в Державній екологічній інспекції України, затвердженого наказом № 39.

У відповідності до пункту 15 Переліку № 39, матеріали інспектування перевірок об'єктів з обмеженим доступом є конфіденційними.

Частиною першою статті 6 Закону № 2939-VI, встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (частина друга вказаної статті).

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 2939-VI конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

У відповідності до статті 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов'язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами. До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 3) про стан здоров'я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов'язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932 - 1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів; 5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, затверджено перелік об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, що сприятиме посиленню здійснення контролю за ефективним використанням і збереженням майна стратегічних підприємств та забезпечить застосування індивідуального підходу до їх приватизації, в якому зазначено ПАТ «Центренерго» ().

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що надати позивачу допуск до документів з грифом «Для службового користування» не є обов'язком суб'єкта владних повноважень, а є його правом.

Суд при розгляді справи № 826/270/16 звертав увагу, що Трипільська ТЕС є відокремленим підрозділом ПАТ «Центренерго» () та являється одним із провідних виробників електричної енергії в Україні, а також входить до найбільших підприємств держави, яке забезпечує енергетичну безпеку держави. А тому приймаючи рішення про віднесення актів перевірки Трипільської ТЕС до переліку конфіденційної інформації, а саме, матеріалів інспекційних перевірок об'єктів з обмеженим доступом, Держекоінспекція України діяла у відповідності до вимог законодавства України та з метою забезпечення національної безпеки.

У відповідності до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки віднесення відповідачем актів перевірки Трипільської ТЕС до переліку конфіденційної інформації є правомірним, як наслідок, і відмова відповідача у наданні копій відповідних документів з підстав їх належності до переліку конфіденційної інформації також є правомірною.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Юридична фірма «Імператив Плюс» (07300, Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденко, 6-г, оф. 188-189) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін