Справа № 335/2332/18
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2332/18 2-а/335/159/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративним справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДБР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції у Запорізькій області про скасування постанови АР № 380391 від 22.02.2018 у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2018 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (70510, Запорізька область, Оріхівський район, с. Новотаврійське, вул. Шкільна, буд. 9) до інспектора ВДБР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96) про скасування постанови АР № 380391 від 22.02.2018 у справі про адміністративне правопорушення з підстав не відповідності постанови інспектора поліції вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в якій позивач просить суд:

- постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 380391 від 22.02.2018 скасувати;

- адміністративне провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 22 лютого 2018 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом RENAULT PREMIUM № НОМЕР_1, позивач проїжджав по дорозі, та був зупинений Відповідачем, який підійшов до Позивача та попросив надати документи, які відразу були надані. Позивачем було задане питання, чому його взагалі було зупинено, і що він порушив, але ніякої зрозумілої відповіді не отримав, Відповідач зазначив, що відбулося порушення ПДР та, взявши документи, пішов складати постанову про адміністративне правопорушення. Позивач також зазначає, що за час руху відбувся прокол шини на причепі, яку позивачем було замінено на відповідну, фірми-виробника. Під час подальшого руху позивач попав на ділянку дороги з ямами, під час обїзду яких відбувся прокол вже іншої шини. Зважаючи на те, що якимось чином треба було добратися до пункту призначення, позивачем було змінено спущену шину на шину з іншим малюнком протектора-лише на той час, який необхідний для того, щоб добратися до місця, де її можуть змінити на відповідну автотранспортному засобові. Все це позивач намагався довести відповідачеві, показував вже спущену шину і що одна заміна вже відбулася, але всі доводи відповідач не забажав приймати до уваги, як і ствердження свідка, який їхав у машині по дорозі за транспортним засобом позивача, і вийшовши з машини, бачив усе на власні очі. Не побажавши розбиратися у ситуації, та не бажаючи отримувати жодних пояснень, відповідач повернув документи позивачу вже з постановою у справі про адміністративне правопорушення, де зазначалося порушення, яке нібито полягало у керуванні транспортним засобом з технічними несправностями, а саме: на одну вісь причепа встановлені шини з різним малюнком протектора та різних фірм-виробників. фірми Langendorf SKS-MS, чим позивач нібито порушив пп. 31.4.5 (г). За це позивача було відразу притягнено до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Крім того, місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначено Запорізька обл. Вільнянський р-н, смт. Куприянівка, вул. Шкільна, тобто постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складена в одному і тому ж місці за вищевказаною адресою.

Позивач вважає вказану постанову незаконною оскільки порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та позивачу у відповідності до вимог ст. 279, 280 КУпАП не оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснено прав та обов'язків, не заслухано особу, яка бере участь у розгляді справи, не досліджено докази і не надано можливості заявити клопотань. Тими самими діями порушено право позивача на захист. Також, позивач вважає, що поліцейський не надав жодних доказів, щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Такі дії відповідача є порушенням вимог ст. 276 КУпАП та вимог ст. 268 КУпАП.

Ухвалою суду від 12.03.2018 відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу надати письмові заперечення на позов, з підтверджуючими доказами в обґрунтування, запропоновано третій особі надати письмові пояснення щодо позовних вимог, витребувано від відповідача і третьої особи всі наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача (в т.ч. відеозаписи, інші матеріали тощо).

16.05.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач позов не визнає, вважає його необґрунтованим, просить у його задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування відзиву зазначено, що 22.02.2018 знаходячись на охороні публічного порядку та контролем за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області, було виявлено автомобіль RENAULT PREMIUM з д.н.з AP9623CY водій (ОСОБА_3А.) якого порушив ПДР. Вийшовши із службового автомобіля, підійшовши до транспортного засобу за кермом якого знаходився позивач, представившись згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме що водій порушив вимогу ПДР України. До відзиву відповідачем додано CD-диск з відео .mov обставин 22.02.2018 за проміжок часу з 11:53:55 до 11:54:24 (DSJX300197_AP0197) загальною тривалістю півтори хвилини із зображенням лише коліс причепа транспортного засобу. Також додано два малюнки .jpg та .jpg із зображенням шин, які так дійсно мають відмінності.

Станом час розгляду справи третьою особою не виконано вимог суду, у відповідності до ухвали від 12.03.2018.

У судове засідання сторони не зявились. Про місце, час і дату судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать матеріали справи. Причини неявки сторонами і третьою особою суду не повідомлено.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі наведеної норми, а також, врахувавши заяву позивача, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

22.08.2018 інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області ОСОБА_2, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення (серія АР № 380391), передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. По суті обставин зазначено, що 22 лютого 2018 року о 12 годині 00 хвилин, по вул. Шкільна, смт. Купріянівка, Вільнянського району Запорізької області, керуючи транспортним засобом RENAULT PREMIUM № НОМЕР_1, позивач керував транспортним засобом з технічними несправностями, а саме: на одну вісь причепа встановлені шини з різним малюнком протектора та різних фірм-виробників, фірми Langendorf SKS-MS, чим порушено пп. 31.4.5 г (п.6 оскаржуваної Постанови).

В пункті 8 оскаржуваної постанови зазначено, що «до постанови додається фото в архіві АР00197.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

На виконання приписів вищевказаних норм прийнято Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція).

Розділом ІІІ Інструкції передбачено те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до статей 258, 283 КУпАП уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Загалом, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Однак, відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про законність винесеної постанови, оскільки надане відео триває лише півтори хвилини, з якого не вбачається дотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Відео триває не увесь проміжок часу, у звязку з чим відсутні обставини щодо підстави для зупинення транспортного засобу, чи надавалось ОСОБА_1 право на правову допомогу, чи доводив останній відповідачу причини відмінності шин.

При цьому, відповідач в судові засідання неодноразово не зявився, будь-яких належних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не надав. За таких обставин, оскільки відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено в ході розгляду цієї справи правомірності прийнятого рішення, оформленого у виді постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відсутність відеозапису або інших належних доказів не дає суду можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 порушував ПДР України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було.

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Доказів, свідчень або інших відомостей до постанови АР № 380391 від 22.02.2018, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1, відповідачем зібрано не було та суду не надано, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідачем в судове засідання надано не було.

Суд вважає, що за таких обставин в матеріалах справи немає підтвердження, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то така вимога задоволеною бути не може, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє на правомірність винесеної таким органом постанову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст. 7, 9, 245, 222, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП,ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 380391 від 22.02.2018, винесену інспектором ВДБР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) протягом десяти днів з дня його постановлення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.П. Соболєва