Справа № 820/3799/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3799/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2018, суддя Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 13.08.18 по справі № 820/3799/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання незаконними та скасування рішення і розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 04.01.2018 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій; визнати незаконним і скасувати розпорядження Головного управління ДФС у Харківській області № 25-р від 23.01.2018 року про анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2018р. адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 04.01.2018 року про застосування до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій. Визнано незаконним і скасовано розпорядження Головного управління ДФС у Харківській області № 25-р від 23.01.2018 року про анулювання дії ліцензії Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями . Стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1762,0грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Головне управління ДФС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що в силу положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для її скасування та прийняття нового судового рішення. На думку відповідача дії суду суперечать положенням ст. 242 КАС України щодо прийняття судового рішення за наслідками всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом. Зокрема, судом першої інстанції не дотримана така основна засада судочинства, передбачена ст. 129 Конституції України, як законність, що передбачає собою вирішення спору із застосуванням норм правових актів, регулюючих спірні відносини, з неухильним дотриманням їх законодавчого змісту. Вважає , що у зв'язку із отриманням протоколу про адміністративне правопорушення контролюючий орган повинен був виконати імперативну

норму законодавства, втілену в абз. 8 ч. 31 ст. 15 Закону № 481/95-ВР та прийняти розпорядження про анулювання дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, виданої позивачу на відповідний торговельний об'єкт. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції пов'язує адміністративну та господарську відповідальність внаслідок чого в його розумінні застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1, є передчасним так як були винесені до розгляд протоколу про адміністративне порушення комісією при виконавчому комітеті Первомайської міської ради, однак це твердження невірне адміністративна відповідальність та відповідальність, встановлена ГК України, є різними видами юридичної відповідальності, взаємозв'язок у застосуванні яких діючим законодавством не передбачений. Просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2018, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив суд залишити без змін рішення Харківського окружного адмністративного суду від

02.08.2018.

Заслухавши доповідь судді-доповідача змісту судового рішення, що оскаржується, апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на адресу першого заступника Харківського міського голови надійшло колективне звернення громадян житлового будинку № 77 по проспекту Таркторобудвників в м. Харкові щодо порушення громадського порядку та тиші керівництвом і відвідувачами бару - карооке «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Листом від 06.11.2017 року № 1397/03-1 вказане звернення переадресовано на розгляд до Начальника Московського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області Драці Є.П..

На підставі вищезазначеного, працівниками Московського ВП ГУПН в Харківській області проведено перевірку діяльності бару - карооке «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_1.

За результатом такої перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення від 14.11.2017 року серії ГП № 363302 за фактом порушення правил торгівлі в частині продажу особі, яка не досягла 18 років, пляшки слабоалкогольного напою.

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_3, яка працювала в барі - карооке «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить ФОП ОСОБА_1, здійснила продаж неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, плашки слабоалкогольного напою «Ром Кола» об'ємом 0,33 л., порушивши ст.15-3, ст.34 Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 156 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення було направлено до адміністративної комісії Московського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради, що підтверджується листом начальника СЮП Шигимаги від 20.02.2018 року № 35аз/119-67-05, який сформовано як відповідь на адвокатський запит представника ФОП ОСОБА_1

Як вбачається з листа адміністрації Московського району Харківської області від 16.02.2018 року № 297/0/161-18, який надано представнику ФОП ОСОБА_1 на його адвокатський запит, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення була встановлена невідповідність протоколу ст. 256 КУпАП, а також встановлено факт допущення помилки у визначення підсудності справи.

З метою усунення вказаних недоліків, протокол повернуто на доопрацювання до Московського відділу поліції ГУ НП в Харківській області.

Рішення від 04.01.2018 року № до ФОП ОСОБА_1 в порядку ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції за порушення вимог ст.. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

З огляду на порушення ФОП ОСОБА_1 вимог 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» ГУ ДФС у Харківській області прийнято розпорядження від 23.01.2018 року № 25-р про анулювання дії ліценції ФОП ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями .

Позивач, не погоджуючись з такими рішеннями суб'єкта владних повноважень, звернулась до суду із даними позовом.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що у відповідача відсутні належні докази, які підтверджують факт адміністративного правопорушення та встановлюють винність особи у його вчиненні, з урахуванням того, що матеріалами справи спростовано сам факт продажу слабоалкогольного напою як показаннями свідків, так і довідкою з електронної бази даних контролюючого органу, а відповідачем не надано до суду інших доказів на підтвердження обґрунтованості прийняття спірних рішень, а тому суд дійшов висновку про те, що рішення контролюючого органу є безпідставними, необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно приписів статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом дев'ятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Згідно частини четвертої статті 17 Закону №481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону №481/95-ВР визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок №790).

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені статтею 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Згідно пункту 5 Порядку №790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта господарювання, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку № 790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом сирцем виноградним, спиртом- сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

Пунктами 7, 8 Порядку № 790, передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, у разі виявлення порушень у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів зобов'язані повідомити про ці порушення орган, який видав ліцензію на провадження зазначеного виду діяльності.

Разом з тим, порядок складання протоколу про адміністративні правопорушення затверджено Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Згідно частини другої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, підставою застосування адміністративно - господарських санкцій є правопорушення, якого припустився суб'єкт господарювання.

Згідно із статтею 5 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємство - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів на одержання прибутку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що на підставі матеріалів правоохоронних органів щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до суб'єктів господарювання (суб'єктів підприємницької діяльності) за вчинення порушень, визначених статтею 17 Закону №481/95-ВР, органами доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів та анулювання відповідної ліценції.

З метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи та встановлення факт продажу слабоалкогольного напою неповнолітній особі, судом першої інстанції викликано та допитано у якості свідків ОСОБА_3 (реалізатора), ОСОБА_7 (яка прийняла зміну від ОСОБА_3.) та ОСОБА_8 ( адміністратор бару - карооке «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_1), яких судом попереджено про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань.

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що 14.11.2017 року приблизно о 14 год.00 хв. до бару - карооке «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_1, де проводить свою діяльність ФОП ОСОБА_1, ввійшли три чоловіки, які повідомили ОСОБА_3, що у вказаному приміщенні було продано алкогольний напій неповнолітній особі, після чого запропонували ОСОБА_3 надати документи, які посвідчують особу. ОСОБА_3 пояснила, що відразу зателефонувала ФОП ОСОБА_1 та повідомила про вказану ситуацію.

Свідок повідомила, що 14.11.2017 року вона взагалі не продавала слабоалкогольний напій «Ром Кола» об'ємом 0,33 л., чек за вказаним фактом також сформовано не було. Окрім того, свідок зазначила, що вона жодних документів не підписувала, ніяких пояснень не надавала та в н6их не ставила власного підпису.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

При цьому, матеріали справи не містять, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого законодавцем покладено тягар доказування правомірності спірних рішень, не надано до суду доказів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, а отже строк притягнення її до відповідальності сплинув 17.02.2018р.

Також, в якості свідка викликано ОСОБА_7, яка прийняла зміну від ОСОБА_3 14.11.2017 року.

Свідок заперечувала факт продажу 14.11.2017 року слабоалкогольного напою в приміщенні закладу та пояснила, що взагалі на реалізації у барі - карооке «ІНФОРМАЦІЯ_2» відсутні слабоалкогольні напої

Також, допитана ОСОБА_8 - адміністратор бару - карооке «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою АДРЕСА_1, яка також зазначила, що 14.11.2017 року в період з 13.00 до 15.00 год. знаходилась на робочому місці. Свідок також спростувала факт продажу неповнолітній особі слабоалкогольного напою та підтвердила, що в закладі взагалі не проводиться реалізація саме слабоалкогольних напоїв.

В матеріалах справи відсутні та не надані до суду, будь-які докази проведення огляду ОСОБА_4 (неповнолітньої особи, якій продано слабоалкогольний напій) та вилучення саме у неї під час огляду пляшки слабоалкогольного напою «Ром Кола» об'ємом 0,33 л.

З метою встановлення факту реалізації ОСОБА_4 слабоалкогольного напою судом першої інстанції викликано до суду ОСОБА_4 (повідомлення про вручення поштового відправлення та старшого інспектора Московського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Кирилішина В.Ю.

Однак, зазначені особи на виклик суду не з'явились та не підтвердили факту реалізації слабоалкогольного напою неповнолітній особі.

Колегія суддів звертає увагу на те , що матеріали справи не містять крім іншого, належних доказів, які слугували для прийняття оскаржуваного рішення ГУ ДФС у Харківській області про застосування фінансових санкцій у розмірі 6 800,00 грн., а саме: касового (фіскального) чеку на підтвердження факту продажу неповнолітній особі реалізатором ФО-П ОСОБА_1 слабоалкогольного напою («Ром Кола» об'ємом 0,33 л.).

Відповідно до п.п.14.1.202 ст.14 Податкового Кодексу України продажем (реалізацією) товарів є будь-які операції, що здійснюються згідно, в тому числі, з договорами купівлі-продажу які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Пунктами 1, 2 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265 (далі - Закон №265) передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно із ст.2 Закону №265 розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відсутність чеку про продаж вказаного слабоалкогольного напою унеможливлює підтвердження взагалі самого факту такого продажу.

Також, відповідачем залучено до матеріалів справи скріншот та витяг з інформаційної бази даних податкового органу по сформованим ФОП ОСОБА_1 чекам РРО за 14.11.2017 року, яким спростовується факт реалізації ФОП ОСОБА_1 взагалі слабоалкогольних напоїв та, зокрема, не вбачається продаж 14.11.2017 року слабоалкогольного напою «Ром Кола» об'ємом 0,33 л.

Колегія суддів звертає увагу на те , що будь-яких інших доказів в підтвердження факту продажу ОСОБА_3, як реалізатором ФОП ОСОБА_1, слабоалкогольного напою суб'єктом владних повноважень до суду не надано.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 31.01.2018 року (після прийняття суб'єктом владних повноважень спірних рішень) адміністративною комісією при виконавчому комітету Первомайської міської ради прийнято постанову до протоколу № ГП 363302 від 14.11.2017 року, за висновками якої матеріали про адміністративне правопорушення за ст.156 ч.2 КУпАП складені відносно ОСОБА_3 не підлягають до розгляду справи та адміністративного стягнення.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 року , яке набрало законної сили 27.04.2018року, визнано дії старшого інспектора Московського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Кирилішина В.Ю. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 363302 від 14.11.2017року відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП неправомірними, тобто , встановлено факт протиправної дії інспектора Московського ВП ГУНП в Харківській області щодо складання протоколу відносно ОСОБА_3 Також, в рішенні зазначено ,що протокол по справі про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкту владних повноважень, а є лише одним з доказів, на підставі яких по справі виноситься рішення у вигляді постанови.

Таким чином, оскаржувані рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій та анулювання ліцензії прийняті до моменту прийняття комісією Первомайської міської ради рішення за результатом розгляду питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за протоколом № ГП 363302 від 14.11.2017 року, яка прийнята лише 31.01.2018 року та без врахування висновків рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.04.2018 року, яким взагалі підтверджено факт правомірності дії суб'єкта владних повноважень щодо складання складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 363302 від 14.11.2017року, на підставі якого сформовано спірні рішення.

Виходячи з вищенаведеного суд зазначає, що обставини справи об'єктивно засвідчують факт того, що матеріали, які були підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, є неповними, ґрунтуються виключно на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2017 року ГП № 363302, дії щодо складання якого визнані протиправними в судовому порядку, а відповідачем, в обґрунтування своєї правової позиції по справі не залучено до матеріалів справи інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення - реалізації однієї пляшки слабоалкогольного особі, що не досягла 18 років, факт чого, в свою чергу, спростовано скріншотом та витягом з інформаційної бази даних податкового органу.

Статтею 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

Колегія суддів звертає увагу на те , що факт виявлення у неповнолітньої особи слабоалкогольного напою ніяким чином не підтверджується, не надано відомостей про його вилучення чи огляд, немає даних про те, де він перебував на час прийняття рішення у справі. Відповідачем не перевірено чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції вірно встановлено недостатність доказів, які підтверджують факт продажу алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Недоведеність з боку відповідача належними доказами складу правопорушення передбаченого статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та як наслідок відсутності підстав для застосування визначеного абзацом десятим частини другої статті 17 цього Закону штрафної (фінансової) санкції у сумі у сумі 6800 грн., внаслідок чого спірне - рішення не є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що у відповідача відсутні належні докази, які підтверджують факт адміністративного правопорушення та встановлюють винність особи у його вчиненні, з урахуванням того, що матеріалами справи спростовано сам факт продажу слабоалкогольного напою як показаннями свідків, так і довідкою з електронної бази даних контролюючого органу, а відповідачем не надано до суду інших доказів на підтвердження обгрунтованості прийняття спірних рішень, а тому рішення контролюючого органу є безпідставними, необґрунтованими та підлягають скасуванню, а позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною , підлягає скасуванню у зв'язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб'єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 ,323,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 по справі № 820/3799/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 29.10.2018.