Справа № 511/2309/18
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2309/18

Номер провадження: 6-а/511/14/18

"02" листопада 2018 р. Роздільнянський районний суд Одеської області ОСОБА_1. , розглянувши заяву Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 року Роздільнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження посилаючись на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області 23.01.2015 року за вих. №407/02 до Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області була направлена вимога про сплату боргу від 20.02.2013 року № Ф-194 про стягнення з приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: 67400 АДРЕСА_1, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 4372,42 грн.

26.01.2015 року Роздільнянським міжрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області до управління направлена постанова про відкриття виконавчого провадження (в/п 46262249).

В результаті реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України, а саме злиття управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі та управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі в Роздільнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, заявник просить замінити стягувача у зазначеному виконавчому провадженні з управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області на Роздільнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Розглянувши заяву, подану заявником, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у відкритті провадження у справі належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У статті 1 Закону № 1404-VIII зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У статті 3 названого Закону серед інших виконавчих документів, примусове виконання яких здійснюється державною виконавчою службою, у пунктах 1, 11, 2 частини першої перераховано виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначенихзаконом або міжнародним договором України; судові накази; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; а у пункті 7 частини першої перераховані і рішення інших державних органів та рішення Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

До таких рішень, передбачених в п.7 вказаної статті, в силу положень ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відноситься і вимога Пенсійного Фонду України про сплату боргу, яка є є виконавчим документом у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII і підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що вимога про сплату боргу від 20.02.2013 року № Ф-194 про стягнення з приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: 67400 АДРЕСА_1, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 4372,42 грн направлена на викоання до ДВС, де 26.01.2015 року було відкрито виконавче провадження (в/п 46262249).

Через реорганізацію територіальних органів Пенсійного фонду України, а саме злиття управління Пенсійного фонду України в Іванівському районі та управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі, стягувача реорганізовано в Роздільнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, що підтверджується постановою КМУ від 21.12.2016 року №988.

Відповідно виникло питання заміни сторони виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа, виданого іншим державним органом.

Заявник просить провести заміну сторони виконавчого провадження в порядку ст.379 КАС України.

Згідно зі ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Вирішення такого спору належить до виключної компетенції адміністративного суду.

Виходячи зі змісту вказаної статті суд приходить до висновку, що даною статтею передбачено можливість розгляду заяв про заміну сторони виконавчого провадження, яке відкрито на виконання відповідного судового рішення, тобто це процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у адміністративних справах.

Відповідно, суд не може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні рішень інших державних органів (крім судів), які за законом визнані виконавчими документами, на підставі розділу 1У КАС України та статті відповідно 379 цього розділу.

Даний висновок суду повністю узгоджується з постановою Великої Палати ВС від 12.12.2018 року по справі №422/2270/17-ц де суд переглядаючи справ щодо поновлення строку для пред"явлення виконавчого документа, виданого не на підставі рішення суду, до виконання зазначив наступне .

Необхідно розрізняти випадки звернення до суду зі скаргою у порядку судового контролю за виконанням судових рішень (рішень, ухвал, постанов судів різних юрисдикцій) та оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні рішень (постанов, наказів, ухвал та інших документів) інших органів, які є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню відповідно до ст.3 Закону №1404.

Якщо виконавче провадження відкрито і примусове виконання здійснюється державною виконавчою службою або приватним виконавцем на підставі документів, передбачених у пунктах 1, 11, 2 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, тобто на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судових наказів; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом, ? заяви та скарги розглядаються судом, який видав рішення, що перебуває на примусовому виконанні.

Якщо примусове виконання здійснюється на підставі документів, виданих іншими органами, такі заяви учасників виконавчого провадження розглядаються у порядку, передбаченому статтею 181 КАС України у редакції, що була чинною на час звернення до суду, чи статтею 287 КАС України у редакції від 03 жовтня 2017 року.

Разом із тим ст. 20 КАС України визначає розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів та у частині 1 цієї статті визначена предметна юрисдикція місцевих загальних судів як адміністративних судів, закрема місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно предметної підсудності адміністративних справ, визначеної ст.20 КАС України, подана заява в порядку ст. 287 КАС відноситься до підсудності окружних адміністративних судів, в даному випадку до підсудності Одеського окружного адміністративного суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважаю, що у відкритті провадження у справі за заявою Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки дана заява не підлягає розгляду на підставі ст.379 КАС України, яка регулює процесуальні питання, пов"язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, 379 КАС України, ст. ст.3,12,15 Закону України "Про виконавче провадження", суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у адміністративній справі за заявою Роздільнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження в порядку в порядку виконання судових рішень в адміністративних справах на підставі ст.379 КАС України, - відмовити.

Розяснити, що подана заява відноситься до підсудності окружних адміністративних судів, в даному випадку до підсудності Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1