Справа № 753/9065/15-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

Київ

справа № 753/9065/15-а

провадження № К/9901/3820/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва у складі судді Каліушка Ф.А. від 10 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Є.. Чаку Є.В. від 16 лютого 2016 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Служби безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка полягає у відсутності повідомлення Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсій звільнених військовослужбовців Служби безпеки України в 2009 та 2011 роках;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві стосовно відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України;

- зобов'язати Службу безпеки України підготувати довідки про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови від 7 листопада 2007 року за № 1294 посади, яку обіймав ОСОБА_2 на день звільнення:

а) станом на 1 лютого 2009 року після введення до складу грошового забезпечення відповідної посади надбавки військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову діяльність чи контррозвідувальну діяльність;

б) станом на 1 березня 2011 року у зв'язку із зміною розмірів двох видів грошового забезпечення (після встановлення в максимальних розмірах надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (100%) та надбавки військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову діяльність чи контррозвідувальну діяльність (50%) та надіслати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти довідки про розмір грошового забезпечення відповідної посади станом на 1 лютого 2009 року та станом на 1 березня 2011 року на підставі яких провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 та здійснити виплати за минулий період з 1 лютого 2009 року та з 1 березня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсії здійснюється з суми грошового забезпечення, з якого була призначена пенсія, то відповідачем правомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії. Кабінетом Міністрів України не приймалось рішень щодо змін розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, а відсоткове підвищення розміру пенсії не є підставою для перерахунку позивачу пенсійного забезпечення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року, а справу направити на новий розгляд.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в Службі безпеки України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 31 грудня 2010 року.

18 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії надавши довідку про розмір грошового забезпечення Фінансово-економічного управління СБУ від 21 травня 2012 року № 21/3/2-1496/1147 станом на 1 квітня 2012 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 27 жовтня 2014 року № 23047/12/Д-1943 повідомило позивача про відмову у перерахунку пенсії посилаючись на те, що після 1 січня 2008 року Кабінетом Міністрів України не приймалось рішень щодо зміни грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Відповідно до Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 позивачу була підвищена пенсія з 1 липня 2012 року на 11 процентів, з 1 вересня 2012 року на 23 проценти та з 1 січня 2013 року на 35 процентів. Перерахунок пенсій на підставі частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не проводився, оскільки довідка фінансово-економічного управління Служби безпеки України не є правовою підставою для перерахунку пенсії.

6. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів попередніх інстанцій не відповідають предмету та підставам адміністративного позову, який розглядався в даному публічно-правовому спорі. Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовуючи свої рішення посилаються на постанову Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 та надають роз'яснення механізму його застосування хоча позовні вимоги у цій справі не пов'язані з виданням Кабінетом Міністрів України постанови від 23 квітня 2012 року № 355.

8. Службою безпеки України подано заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року, в яких вона просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

9. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Згідно із частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

11. Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

12. Пунктом 1 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

13. Відповідно до частини 4 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у мотивувальній частині рішення зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

14. Звертаючись до суду позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України, яка полягає у відсутності повідомлення Пенсійного фонду України про підстави перерахунку пенсій звільнених військовослужбовців Служби безпеки України в 2009 та 2011 роках;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві стосовно відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 у зв'язку із збільшенням грошового забезпечення співробітників Служби безпеки України;

- зобов'язати Службу безпеки України підготувати довідки про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови від 7 листопада 2007 року за № 1294 посади, яку обіймав ОСОБА_2 (на день звільнення):

а) станом на 1 лютого 2009 року після введення до складу грошового забезпечення відповідної посади надбавки військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову діяльність чи контррозвідувальну діяльність;

б) станом на 1 березня 2011 року у зв'язку із зміною розмірів двох видів грошового забезпечення (після встановлення в максимальних розмірах надбавки за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (100%) та надбавки військовослужбовцям, які провадять оперативно-розшукову діяльність чи контррозвідувальну діяльність (50%) та надіслати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняти довідки про розмір грошового забезпечення відповідної посади станом на 1 лютого 2009 року та станом на 1 березня 2011 року на підставі яких провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 та здійснити виплати за минулий період з 1 лютого 2009 року та з 1 березня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

15. Ухвалюючи рішення, як суд першої інстанції так і суд апеляційної інстанції, фактично дослідили питання наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям Кабінету Міністрів України постанови від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

16. Зі змісту оскаржуваних рішень не вбачається мотивів відхилення доводів позивача стосовно заявлених позовних вимог, відсутня оцінка аргументів позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, що є порушенням норм процесуального права.

17. Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

18. Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

19. Невстановлення та ненадання правової оцінки обставинам, які мають суттєве значення у справі, свідчить про недотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права при вирішенні даного спору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. Пунктом 1 частини 2 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

21. Зважаючи на те, що допущені судами порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому слід дослідити усі обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців