Справа № 808/588/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 жовтня 2018 року Справа № 808/588/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представників позивача: ОСОБА_1

ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Океан Інвест

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Океан Інвест (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №1 від 07.02.2018, № від 07.02.2018, № від 07.02.2018, № від 07.02.2018, № від 07.02.2018.

Вимоги обгрунтовані посиланням на протиправність податкових повідомлень-рішень, що прийняті на підставі нормативно необгрунтованих і документально не підтверджених висновків відповідача з Акту перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року, складеному за результатами планової перевірки позивача, про порушення позивачем податкового законодавства при здійснені господарських операцій з такими контрагентами:

- Приватним підприємством "Агротренд АТ" (ідентифікаційний код 40885498). Позивач стверджує, що за укладеними між ним, як постачальником, і ПП "Агротренд АТ", як покупцем, документами Повернення постачальнику № АТ1 від 30 червня 2017 року і Повернення постачальнику № АТ2 від 30 червня 2017 року, ПП "Агротренд АТ" повернуло позивачу придбаний раніше у нього ж товар. Позивач вважає безпідставним висновок відповідача про здійснення за вказаними документами ПП "Агротренд АТ" поставки позивачу товару невідомого походження із посиланням на такі обставини, як: відмінність номенклатури товару у вказаних документах від номенклатури товару в документах, складених при поставці позивачем товару ПП "Агротренд АТ"; відсутність у вказаних документах реквізитів і даних, передбачених Законом України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і Законом України "Про захист прав споживачів"; відсутність у ПП "Агротренд АТ" правових підстав для повернення товару позивачу; відсутність передбачених законодавством документів, що оформляються при повернені товарів; неможливість встановити зі змісту документів, складених при поверненні товару, яким суб'єктом здійснюється повернення товару, а яким його приймання. Позивач стверджує про наявність всіх передбачених законодавством первинних документів і їх достатність для підтвердження господарської операції саме з повернення товару;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий Комплекс Докучаєвські Чорноземи" (ідентифікаційний код 37845209). Позивач стверджує, що за укладеними між ним, як постачальником, і ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи", як покупцем, документами Накладна на повернення від покупця № 3 від 03 березня 2017 року і Накладна на повернення від покупця № 11 від 28 квітня 2017 року ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" повернуло позивачу придбаний раніше у нього ж товар. Позивач вважає безпідставним висновок відповідача, що за вказаними документами ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" поставило позивачу товар невідомого походження із посиланням на такі обставини, як: відмінність номенклатури товару у вказаних документах від номенклатури товару в документах, складених при поставці позивачем товару ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи"; відсутність у вказаних документах реквізитів і даних, передбачених Законом України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" і Законом України "Про захист прав споживачів"; відсутність у ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" правових підстав для повернення товару позивачу; відсутність передбачених законодавством документів, що оформляються при повернені товарів; неможливість встановити зі змісту документів, складених при поверненні товару, яким суб'єктом здійснюється повернення товару, а яким його приймання; відсутність товарно-транспортних накладних на підтвердження транспортування повернутих товарів. Позивач стверджує про наявність всіх передбачених законодавством первинних документів і їх достатність для підтвердження господарської операції саме з повернення товару;

- Приватним підприємством "Бізон-Тех 2006" (ідентифікаційний код 34216986). Позивач стверджує про безпідставність висновків відповідача, що агентські послуги позивачем ПП "Бізон-Тех 2006" не надавались, а сплачені ПП "Бізон-Тех 2006" позивачу кошти є безповоротною фінансовою допомогою, які обгрунтовані відповідачем посиланням на недостатність наданих до перевірки документів для підтвердження факту надання агентських послуг. Позивач стверджує про наявність всіх передбачених законодавством первинних документів і їх достатність для підтвердження господарської операції з надання агентських послуг;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укравіт" (ідентифікаційний код 30632100). Позивач стверджує про безпідставність висновків відповідача, що за укладеним із вказаним контрагентом договором про надання права на використання технічної документації позивач придбавав об'єкт інтелектуальної власності і не мав права нараховувати собі по такій господарській операції податковий кредит з податку на додану вартість, оскільки сплачений ним платіж за вказаним договором є роялті, який не є обєктом оподаткування зазначеним податком. Позивач стверджує про відсутність жодних документальних підтверджень того, що здійснені ним платежі за вказаним договором є роялті;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Дельта Груп" (ідентифікаційний код 34714684). Позивач стверджує про безпідставність висновків відповідача, що за укладеним із вказаним контрагентом договором про надання права на використання технічної документації позивач придбавав об'єкт інтелектуальної власності і не мав права нараховувати собі по такій господарській операції податковий кредит з податку на додану вартість, оскільки сплачений ним платіж за вказаним договором є роялті, який не є обєктом оподаткування зазначеним податком. Позивач стверджує про відсутність жодних доказів на підтвердження того, що здійснені ним платежі за вказаним договором є роялті.

У відзиві на адміністративний позов (вих. № 806/08-01-10-03 від 14.03.2018 року) відповідач проти позову заперечує і просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на обгрунтованість тих висновків, що зазначені в Акті перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року.

Ухвалою суду від 21.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.03.2018, яке було відкладено на 23.04.2018.

23.04.2018 продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.05.2018.

Ухвалами суду від 10.05.2018 та 05.06.2018 провадження у справі було зупинено для надання часу сторонам по справі для примирення.

28.08.2018 провадження у справі поновлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 07.09.2018.

07.09.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2018.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнають, просять відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 18.12.2017 року по 10.01.2018 року фахівцями Головного управління ДФС у Запорізькій області, на підставі направлень від 18.12.2017 №2606, 2607, на підставі наказу від 08.12.2017 №3393, від 28.12.2017 №3577 проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 17.09.2014 року по 30.09.2017 року.

За результатами перевірки складено Акт № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року яким встановлені порушення ТОВ «Океан Інвест»:

-п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, занижено до сплати податкові зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 2 267 444,00 грн. у тому числі по відповідних податкових періодах: за 2015 р. у сумі 873 988,00 грн., другий квартал 2017 р. у сумі 553 733,00 грн.; за півріччя 2017 р. у сумі 553 733,00 грн.; третій квартал 2017 р. у сумі 839 723,00 грн.; за три квартали 2017 р. у загальній сумі 1 393 456,00 грн.; та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на

суму 2 636 981,00 грн., у тому числі по періодах: -за перший квартал 2017 р. у сумі 2 636 941,00 грн.

-п.п.14.1.36, п.п. 14.1.179 п.п.14.1.231 п.п. 14.1 225 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п.п. 192.1.1 п. 192 ст.192, п.п. 196.1.6 п. 196.1 ст. 196, п. 198.5 ст. 198

Податкового кодексу України, занижено до сплати податкові зобов'язання з податку на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 1 501 337,00 грн.. у т.ч. за податкові періоди: за листопад 2016 р. на загальну суму 1 092 907,00 грн.; за грудень 2016 р. на загальну суму 31 123,00 грн.; за червень 2017 р. у сумі 377 307,00 грн.

- завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту на загальну суму 2 288 135 грн.

- п.п.14.1.36, п.п. 14.1.231, п.44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, встановлено завищення податкових зобовязань, внаслідок проведення операцій, реальність здійснення яких не підтверджена на загальну суму ПДВ 3 167 042,00 грн.

Позивачем було подано заперечення на Акт перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року, у задоволені яких, відповідачем відмовлено, про що зазначено у відповіді (вих. № 2764/10/08-01-14-01-08 від 02.02.2018 року).

На підставі Акту перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ НОМЕР_1 від 07.02.2018 року (форми «Р»), яким із посиланням на порушення вимог п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.179, п.п. 14.1.231, п.п. 14.1.225, п. 14.1. ст. 14, п. 44.1. ст. 44, п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п.п. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192, п.п. 196.1.6., п. 196.1. ст. 196., п. 198.5 ст. 198 ПК позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 876 671,25 грн., з яких: 1 506 337,00 грн. сума збільшення податкового зобовязання і 375 334,25 грн. сума нарахованих штрафних (фінансових) санкцій (штраф);

- № НОМЕР_2 від 07.02.2018 року, форми «Р1», яким із посиланням на порушення п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.231 п. 14.1. ст. 14, п. 44.1. ст. 44, п. 187.1. ст. 187 ПК позивачу було зменшено податкове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 3 167 042,00 грн.;

- № НОМЕР_3 від 07.02.2018 року, форми «П», яким із посиланням на порушення п. 44.1. ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК позивачу на 9 356 376,00 грн. було зменшено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток (вказана вище сума складається з: 4 358 981,00 грн. - за декларацією, поданою позивачем за 2015 рік і зареєстрованою в контролюючому органі 29.02.2016 року під № НОМЕР_4; 986 535 грн. - за декларацією поданою позивачем за 2016 рік і зареєстрованою в контролюючому органі 28.02.2017 року під № НОМЕР_5; 4 010 860,00 грн. - за декларацією поданою позивачем за три квартали 2017 року і зареєстрованою в контролюючому органі 03.11.2017 року під № НОМЕР_6);

- № НОМЕР_7 від 07.02.2018 року, форми «Р», яким із посиланням на порушення п. 44.1., п. 44.2. ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 4 823 342,50 грн., що складається з: 3 858 674,00 грн. сума збільшення податкового зобовязання та 964 668,50 грн. сума нарахованих штрафних (фінансових) санкцій (штраф);

- № НОМЕР_8 від 07.02.2018 року, форми «В4», яким із посиланням на порушення п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.179, п.п. 14.1.231, п.п. 14.1.225 п. 14.1. ст. 14, п. 44.1. ст. 44, п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п.п. 192.1.1. п. 192.1. ст.192, п.п. 196.1.6., п. 196 .1. ст. 196, п. 198.5. ст. 198 ПК позивачу було зменшено на 1 185 495,00 грн. розмір відємного значення суми податкового кредиту з податку на додану вартість та нараховано штрафну санкцію у сумі 110 264,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Як слідує зі змісту Акту перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року висновки про порушення вказаних норм Податкового кодексу України обгрунтовані відповідачем посиланням на допущення порушень податкового законодавства за господарськими операціями з повернення позивачу товарів ПП "Агротренд АТ" і ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи", оскільки ПП "Агротренд АТ" і ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" поставляли позивачу товар невідомого походження, з надання позивачем агентських послуг ПП "Бізон-Тех 2006", оскільки таких послуг не надавалось, а також нарахування позивачем податкового кредиту з ПДВ за платежем, який не оподатковується ПДВ, при здійснені розрахунків з ТОВ "Компанія "Укравіт" і ТОВ "Агро-Дельта Груп".

У судовому засіданні представниками відповідача підтверджено, що порушень законодавства за іншими господарськими операціями позивача, окрім тих, про які зазначено в Акті перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року, не виявлено. Це слідує і зі змісту вказаного акту перевірки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (надалі ПК України). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.2 ст. 44 цього Кодексу, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

За приписами пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу Украхїни, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

У відповідності до пп.14.1.179 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу, податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді;

Підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 ст. 14 Кодексу, визначенно поняття «розумна економічна причина» (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності;

В свою чергу згідно із пп.14.1.225 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання обєкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи компютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Не вважаються роялті платежі, отримані:

як винагорода за використання компютерної програми, якщо умови використання обмежені функціональним призначенням такої програми та її відтворення обмежене кількістю копій, необхідних для такого використання (використання "кінцевим споживачем");

за придбання примірників (копій, екземплярів) обєктів інтелектуальної власності, у тому числі в електронній формі, для використання за своїм функціональним призначенням для кінцевого споживання або для перепродажу такого примірника (копії, екземпляра);

за придбання речей (у тому числі носіїв інформації), в яких втілені або на яких містяться обєкти права інтелектуальної власності, визначені в абзаці першому цього підпункту, у користування, володіння та/або розпорядження особи;

за передачу прав на обєкти права інтелектуальної власності, якщо умови передачі прав на обєкт права інтелектуальної власності надають право особі, яка отримує такі права, продати або здійснити відчуження в інший спосіб права інтелектуальної власності або оприлюднити (розголосити) секретні креслення, моделі, формули, процеси, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау), крім випадків, коли таке оприлюднення (розголошення) є обовязковим згідно із законодавством України;

за передачу права на розповсюдження примірників програмної продукції без права на їх відтворення або якщо їх відтворення обмежено використанням кінцевим споживачем;

Пунктом 185.1 ст. 185 вказаного Кодексу встановлено, що б'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

За приписами п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з пп.192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Кодексу, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобовязань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

У відповідності до п.196.1 ст. 196 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування операції з:

196.1.6. виплат у грошовій формі заробітної плати (інших прирівняних до неї виплат), а також пенсій, стипендій, субсидій, дотацій за рахунок бюджетів або Пенсійного фонду України чи інших фондів загальнообов'язкового соціального страхування (крім тих, що надаються у майновій формі);

виплат дивідендів, роялті у грошовій формі або у вигляді цінних паперів, які здійснюються емітентом;

надання комісійних (брокерських, дилерських) послуг із торгівлі та/або управління цінними паперами (корпоративними правами), деривативами та валютними цінностями, включаючи будь-які грошові виплати (у тому числі комісійні) фондовим або валютним біржам чи позабіржовим фондовим системам або їх членам у зв'язку з організацією та торгівлею цінними паперами ліцензованими торговцями цінними паперами, а також деривативами та валютними цінностями;

Відповідно до п.198.5 ст. 198 цього Кодексу, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Суд зазначає, що, відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

З матеріалів справи суд встановив наступне.

За укладеним між позивачем та ПП «Агротренд АТ» Договором поставки № ОІ-30/11/16 від 30.11.2016 року, на умовах визначених договором і специфікаціями до нього позивач зобовязувався поставляти ПП «Агротренд АТ» пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, добрива з мікроелементами, регулятори росту рослин, а ПП «Агротренд АТ» зобов'язався прийняти та оплатити їх.

Згідно зі специфікацією № 3 від 30.11.2016 року і специфікацією № 7 від 30.12.2016 року, сторони погодили, що позивач поставить ПП «Агротренд АТ» Інсектицид «Садівник БТ, КС» на загальну суму 668 670,00 грн. з ПДВ на умовах самовиввозу ПП «Агротренд АТ» товару зі складу позивача. За видатковою накладною № 95 від 30.11.2016 року було поставлено товару в кількості 102 000 шт. на суму 470 220,00 грн. з ПДВ, згідно з видатковою накладною № 101 від 30.12.2016 року в кількості 40 500 шт. на суму 198 450,00 грн. з ПДВ. У видаткових накладних у графі "отримала" від ПП «Агротренд АТ» проставлено підпис і печать, але відсутні ідентифікаційні дані (посада і прізвище, ім'я) представника ПП «Агротренд АТ». Здійснення ПП «Агротренд АТ» розрахунку за поставлений позивачем товар підтверджується копіями банківських виписок від 20.12.2016 року і 06.03.2017 року.

Листом вих. № 27/06-17 від 27.06.2017 року ПП «Агротренд АТ» просило позивача прийняти назад весь Інсектицид "Садівник БТ, КС", поставлений за видатковими накладними № 95 від 30.11.2016 року та № 101 від 30.12.2016 року, а також повернути сплачені за нього кошти, у зв'язку з імпортуванням ПП «Агротренд АТ» препарату з аналогічною діючою речовиною за меншою ціною, що робило ціну поставленого позивачем товару неконкурентною.

За Додатковою угодою № 1 від 30.06.2017 року Договір поставки № ОІ-30/11/16 від 30.11.2016 року було розірвано. Повернення ПП «Агротренд АТ» товару здійснено згідно з документами Повернення постачальнику № АТ1 від 30.06.2017 року за яким позивачу повернуто Інсектицид "Садовник, БТ" (3 мл) у кількості 102 000 шт. на суму 470 220,00 грн. з ПДВ та Повернення постачальнику № АТ2 від 30.06.2017 року за яким позивачу повернуто Інсектицид "Садовник, БТ" (3 мл; ВСС20160210) в кількості 40 500 шт. на суму 198 450,00 грн. У документах на повернення у графі "отримала" від покупця проставлено підпис і печать, але відсутні ідентифікаційні дані (посада і прізвище, ім'я) представника позивача. Повернення позивачем коштів, сплачених ПП «Агротренд АТ» за товар у сумі 668 670,00 грн. з ПДВ, підтверджується банківською випискою від 30.06.2017 року.

Транспортування повернутого товару не здійснювалось, оскільки повернутий ПП «Агротренд АТ» товар знаходився на відповідальному зберіганні позивача на складі за місцем його поставки, що підтверджується Договором відповідального зберігання № 30-11/16 від 30.11.2016 року, а також укладеними до нього актами № 01 і № 02 приймання передачі товару, про передачу ПП «Агротренд АТ» позивачу товару на зберігання, а також актами № 03 і № 04 приймання передачі товару, за якими позивач повернув ПП «Агротренд АТ» товар зі зберігання.

Документи, які стосуються поставки і повернення товарів, досліджувались відповідачем при здійснені планової перевірки позивача, про що свідчить зміст Акту перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року.

Листом вих. № 10/04-18 від 10.04.2018 року ПП «Агротренд АТ» підтвердило підписання видаткових накладних при поставці товарів директором ОСОБА_5, а також здійснення за документами Повернення постачальнику № АТ1 від 30.06.2017 року і Повернення постачальнику № АТ2 від 30.06.2017 року повернення ПП «Агротренд АТ» позивачу того самого товару, що був поставлений позивачем за видатковими накладними № 95 від 30.11.2016 року та № 101 від 30.12.2016 року.

Доказів нереальності господарської операції з повернення товару, що відбулась 30.06.2017 року між позивачем і ПП «Агротренд АТ», не надано. Докази, що ПП «Агротренд АТ» 30.06.2017 року не повертало раніше придбаний у позивача товар, а поставило позивачу інший товар невідомого походження, у матеріалах справи відсутні.

У позові зазначено, що відмінність номенклатури вказаного вище інсектициду при його поставці ("Садівник БТ") і поверненні ("Садовник БТ") обмовлено опискою. Правильною є назва "Садовник БТ", що підтверджується Посвідченням про державну реєстрацію серія А № 05099 виданим Міністерством екології та природних ресурсів України, наданим відповідачу при здійснені планової перевірки позивача, що слідує з Акту перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року.

Отже описка у назві інсектициду, допущена у документах при поставці товару позивачем, була виправлена при його поверненні позивачу.

Відсутність у документах Повернення постачальнику № АТ1 від 30.06.2017 року і Повернення постачальнику № АТ2 від 30.06.2017 року відомостей про препаративну форму інсектициду - концентрат суспензії (КС), що були зазначені у видаткових накладних № 95 від 30.11.2016 року та № 101 від 30.12.2016 року, а також зазначення у документах Повернення постачальнику № АТ1 від 30.06.2017 року і Повернення постачальнику № АТ2 від 30.06.2017 року відомостей про фасування інсектициду та номеру партії з митної декларації, яких не було зазначено у видаткових накладних № 95 від 30.11.2016 року та № 101 від 30.12.2016 року, не виключає того, що у всіх цих документах зазначений один і той самий товар. Доказів того, що уточнення номенклатури товару при його поверненні заборонено чи є порушенням вимог законодавства, сторонами не надано.

Відмінність номенклатури товарів у первинних документах (Інсектицид "Садовник, БТ" (3 мл; ВСС20160210) чи Інсектицид "Садовник, БТ" (3 мл)) від номенклатури товарів у бухгалтерському обліку позивача згідно рахунку 281 «Товари» на складі (Садівник БТ, КС (МФ), не є порушення законодавства, яким визначено облік товарів та не свідчить про отримання позивачем від ПП «Агротренд АТ» товару невідомого походження.

Стверджуючи про здійснення ПП «Агротренд АТ» поставки позивачу товару невідомого походження, відповідач не надав суду доказів спроможності ПП «Агротренд АТ» поставити позивачу такий товар. В матеріалах справи відсутні докази вжиття відповідачем заходів з перевірки відомостей походження товару.

Документи Повернення постачальнику № АТ1 від 30.06.2017 року і Повернення постачальнику № АТ2 від 30.06.2017 року не містять обов'язкових реквізитів позивача - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що передбачені частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" необхідних реквізитів. Проте відсутність цих реквізитів не виключає можливості визначити суть відображених у них операцій та їх учасників, не обумовлює нереальності відображених у вказаних первинних документах господарської операції.

Зміст господарської операції, що відображена у документах повернення постачальнику № АТ1 від 30.06.2017 року і повернення постачальнику № АТ2 від 30.06.2017 року, підтверджується змістом цих документів з яких слідує, що ПП «Агротренд АТ», як покупець, здійснило повернення товару позивачу, як постачальнику. Тому зауваження відповідача з приводу неможливості визначити яким суб'єктом здійснювалась передача товару, а яким його приймання, є безпідставними.

З урахуванням того, що повернення ПП «Агротренд АТ» товару позивачу не обумовлено неякісністю чи некомплектністю товару, безпідставним є посилання відповідачем на необхідність існування документів, які б фіксували ці обставини, а також зазначення у документах на повернення товару, що підставою для повернення товару є його неякісність.

Також суд відхиляє доводи відповідача про допустимість повернення ПП «Агротренд АТ» товару позивачу лише за умови виявлення неякісності чи некомплектності товару, оскільки це суперечить принципу свободи договору, закріпленому у статті 6, 627, 628 Цивільного кодексу України. Доказів існування визначеної законодавством заборони повернення ПП «Агротренд АТ» позивачу якісного товару відповідач не надав.

Відповідачем не доведено необхідності та можливості застосування при поверненні ПП «Агротренд АТ» товару позивачу положень Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_6 СРСР від 15.06.1965 року № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_6 СРСР від 25.04.1966 року № П-7, а також необхідності оформлення накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів типової форми № М-11, установленої наказом Мінстату України «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів» від 21.06.1996 року № 193.

Безпідставним є посилання відповідача на Закон України "Про захист прав споживачів", положення якого застосовуються до відносин в яких споживачем є фізична, а не юридична особа, і Інструкцію про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Мінфіну України № 99 від 16.05.1996 року, що втратила чинність згідно з Наказом Міністерства фінансів України № 987 від 30.09.2014 «Про внесення зміни до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та визнання такими, що втратили чинність, наказів Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99 та від 24 березня 2000 року № 61».

За укладеним між позивачем і ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" Договором поставки № ОІ-27/16 від 30.11.2016 року, на умовах визначених договором і специфікаціях до нього позивач зобовязувався поставляти ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, добрива з мікроелементами, регулятори росту рослин, а ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" - прийняти та оплатити їх.

Згідно зі специфікацією № 1 від 30.11.2016 року, позивач зобовязувався поставити ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" гербіциди та інсектициди на загальну суму 8 400 341,70 грн. з ПДВ у кількості 1 966 890 штук, на умовах отримання товару на складі позивача та з відстрочкою платежу за товар не пізніше 31.03.2017 року. Згідно з видатковою накладною № 100 від 30.11.2016 року позивач поставив ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" на загальну суму 8 400 341,70 грн. з ПДВ таких товарів: Гербіцид «Гліф, БТ» (100 мл, НОМЕР_9), Гербіцид «Гліф, БТ» (1 л., НОМЕР_10), Гербіцид «Маркиз, БТ» (1 гр., НОМЕР_11), Гербіцид «Маркиз, БТ» (20 гр., НОМЕР_12), Інсектицид «Садовник, БТ» (3 мл., ВСС20160210), Інсектицид «Тор, БТ» (4 мл., ВСС20160209), Гербіцид «Пром, БТ» (100 мл., НОМЕР_13) і Інсектицид «Садовник, БТ» (15 мл., ВСС20160210).

У зв'язку з простроченням ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" погоджених строків розрахунку, товар був повернутий ним позивачу, що підтверджується накладною на повернення від покупця № 3 від 09.03.2017 року на суму 3 164 329,20 грн. з ПДВ та накладною на повернення від покупця № 11 від 28.04.2017 року на суму 5 236 012,50 грн. з ПДВ. У накладній на повернення від покупця № 3 від 09.03.2017 року проставлені підписи і печатки учасників господарської операції, але відсутні посади та ідентифікаційні дані осіб, відповідальних за проведення господарської операції. У накладній на повернення від покупця № 11 від 28.04.2017 року відсутні дані про посаду та ідентифікаційні дані особи, відповідальних за проведення господарської операції від "АПК Докучаєвські Чорноземи". За вказаними документами позивачу повернуто Гербіцид "Гліф БТ, РК», Гербіцид «Гліф БТ, РК», Гербіцид «Маркіз БТ, РГ», Інсектицид «Садівник БТ, КС», Інсектицид «Тор БТ, КЕ», Гербіцид «Пром БТ, КС» і Інсектицид «Садівник БТ, КС» на загальну суму 8 400 341,70 грн. з ПДВ у кількості 1 966 890 штук.

Документи, які стосуються поставки і повернення товарів, досліджувались відповідачем при здійснені планової перевірки позивача, про що свідчить зміст Акту перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року.

Довідкою вих. № 23/1 від 02.04.2018 року ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" підтвердило, що видаткова накладна № 100 від 30.11.2016 року, а також накладна на повернення від покупця № 3 від 09.03.2017 року і накладна на повернення від покупця № 11 від 28.04.2017 року підписані їх представником за довіреністю ОСОБА_7, а також що за накладною на повернення від покупця № 3 від 09.03.2017 року і накладною на повернення від покупця № 11 від 28.04.2017 року було повернуто позивачу той товар, що був придбаний у нього ж за видатковою накладною № 100 від 30.11.2016 року.

На підтвердження того, що перевезення товарів за накладною на повернення від покупця № 3 від 09.03.2017 року і накладною на повернення від покупця № 11 від 28.04.2017 року здійснювалось власним транспортом ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи", до матеріалів справи долучено складену останнім довідку № 254 від 18.09.2018 року та подорожні листи: № 61 згідно з яким у період з 09.03.2017 року по 10.03.2017 року автомобілем НОМЕР_14 здійснювалось транспортування засобів захисту рослин і повернення без вантажу; № 80 згідно з яким у період з 28.04.2017 року по 29.04.2017 року автомобілем НОМЕР_14 здійснювалось транспортування засобів захисту рослин і повернення без вантажу; № 81 згідно з яким у період з 28.04.2017 року по 29.04.2017 року автомобілем НОМЕР_15 здійснювалось транспортування засобів захисту рослин і повернення без вантажу.

Докази, що ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" 09.03.2017 року і 28.04.2017 року не повертало раніше придбаний у позивача товар, а поставляло позивачу інший товар невідомого походження, у матеріалах справи відсутні. Доказів нереальності господарських операцій з повернення товару, що відбулись 09.03.2017 року і 28.04.2017 року між позивачем і ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи", не надано.

Суд відхиляє доводи відповідача, що відмінність номенклатури товару у документах при поставці та поверненні свідчить про здійснення операцій відносно різних товарів, оскільки ця обставина не виключає здійснення зазначених господарських операцій відносно одного і того ж товару, про що вже зазначалось вище. Назва повернутих препаратів, підтверджується наявними у справі посвідченнями про їх державну реєстрацію, виданими Міністерством екології та природних ресурсів України, а відображені у номенклатурі товару дані про їх фасування та номер партії - митними деклараціями і додатками до них.

Відсутність у первинних документах з повернення товару відомостей про посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, не виключає відображення у вказаних первинних документах реальної господарської операції, про що зазначалось вище.

Зміст господарських операцій, що відображені у документах накладна на повернення від покупця № 3 від 09.03.2017 року і накладна на повернення від покупця № 11 від 28.04.2017 року, підтверджується змістом цих документів з яких слідує, що ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи", як покупець, здійснило повернення товару позивачу, як постачальнику. Тому зауваження відповідача з приводу неможливості визначити яким суб'єктом здійснювалась передача товару, а яким його приймання, є безпідставними.

Оскільки повернення ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" товару позивачу не обумовлено неякісністю чи некомплектністю товару, безпідставним є посилання відповідачем на необхідність існування документів, які б фіксували ці обставини, а також зазначення у документах на повернення товару, що підставою для повернення товару є його неякісність.

Обовязок ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" повернути позивачу товар обумовлений невиконанням ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" обовязку з оплати поставленого товару.

Відповідачем не доведено необхідності та можливості застосування при поверненні ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" товару позивачу положень Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_6 СРСР від 15.06.1965 року № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_6 СРСР від 25.04.1966 року № П-7, а також необхідності оформлення накладної-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів типової форми № М-11, установленої наказом Мінстату України «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів» від 21.06.1996 року № 193.

Безпідставним є посилання відповідача на Закон України "Про захист прав споживачів" і Інструкцію про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Мінфіну України від 16.05.1996 року № 99, оскільки їх застосування до спірних правовідносин неможливе з наведених вище причин.

Суд відхиляє доводи відповідача, що транспортування повернутого позивачу товару має підтверджуватись виключно товарно-транспортною накладною, з урахуванням такого.

У Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженому постановою Кабінету ОСОБА_6 України № 207 від 25.02.2009 року, відсутні вимоги щодо наявності товарно-транспортної накладної у водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб.

Відповідно до частини 2 статті 307 Господарського кодексу України і частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України складання товарно-транспортної накладної свідчить про укладення договору перевезення.

А оскільки у складеній ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" довідці № 254 від 18.09.2018 року зазначено про транспортування повернутого позивачу товару власними транспортними засобами ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи", то існування товарно-транспортної накладної у цьому випадку виключається. При цьому суд враховує і той факт, що відповідач не заперечує реальності господарської операції з поставки позивачем товарів ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи", хоча, як і у випадку з поверненням позивачу товарів, товарно-транспортної накладної, на підтвердження транспортування поставленого позивачем товару, не надано.

Доказів, які б спростовували спроможність ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" здійснити транспортування повернутого товару без використання послуг перевізника, відповідачем не надано.

За наведених вище документів слідує, що ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" і ПП «Агротренд АТ» повернули позивачу той самий товар, який раніше був поставлений їм позивачем.

На арк. 30-31 Акту перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року відповідачем зазначено про здійснення позивачем протягом березня, квітня і червня 2017 року у бухгалтерському і податковому обліку коригування чистого доходу від реалізації продукції та податкових зобовязань з ПДВ за рахунок повернень товарів, придбаних у листопаді та грудні ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" і ПП «Агротренд АТ».

Отже позивач належним чином виконав вимоги ПК щодо відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності зазначених операцій.

З викладеного слідує, що доводи відповідача про невідповідність змісту документів, складених позивачем з ТОВ "АПК Докучаєвські Чорноземи" і ПП «Агротренд АТ» при поверненні ними товару, реальній сутності цих документів, документально і нормативно не підтверджені та спростовуються змістом наявних у справі доказів. А відтак висновок відповідача про складання документів про повернення товару всупереч вимог законодавства і про створення позивачем схему ухилення від сплати податків шляхом оформлення дефектних документів, а також порушення позивачем вимог п. 44.1., п. 44.2. ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК і заниження позивачем показника доходів на суму 7 557 510,00 грн. та податкових зобовязань на загальну суму 1 511 502,00 грн., є безпідставним.

За укладеним між позивачем і ПП «Бізон-Тех 2006» Договором № 1 від 05.01.2015 року про надання агентських послуг , ПП «Бізон-Тех 2006», як замовник агентських послуг, доручало, а позивач, як агент, зобовязувався здійснити пошук виробників зазначених у пункті 1.2. Агентських договорах товарів (пестицидів в препаративних формах) на території Китайської Незалежної Республіки (далі КНР) з числа резидентів цієї країни, які будуть виробляти та поставляти ПП «Бізон-Тех 2006» товар, за цінами, що не перевищуватимуть визначені в пункті 1.2. Агентських договорах максимальні ціни на певний товар (пункт 1.1.1. вказаного договору). Також позивач зобов'язувався здійснити кон'юктурне дослідження ринку виробництва товарів на території КНР, порівняння інформації про контрактні ціни на товар у виробників товарів, а також можливий об'єм виробництва товару, провести переддоговірне листування і переговори, організувати зустрічі замовника з виробниками товарів з КНР, укласти від імені виробника контрактів на поставку товарів.

Відповідно до пункту 2.1. агентського договору позивач самостійно організовував свою роботу, але зобов'язувався діяти від імені та в інтересах замовника, погоджувати проекти контрактів і меморандумів, забезпечити державну реєстрацію товарів в Україні, що вказані у пункті 1.2. вказаного договору, негайно передавати замовнику всі контракти та інші документи, що підписані позивачем в рамках виконання договору.

ПП «Бізон-Тех 2006» зобов'язувалось виплатити винагороду за надані послуги і забезпечити позивача інформацією та довіреністю.

Згідно з пунктом 3.1. агентського договору надання агентських послуг підтверджується контрактами і додатками до них, укладеними представниками позивача або за їх участі від імені ПП «Бізон-Тех 2006» з постачальником товарів з КНР про поставку для ПП «Бізон-Тех 2006» товару на умовах, що відповідатимуть умовам агентського договору, які викладені у пункті 1.2. (перелік товарів та ціна).

Відповідно до пункту 4.1. агентського договору результати наданих агентських послуг оформлюються підписанням двостороннього акту між позивачем і ПП «Бізон-Тех 2006», на підставі якого і визначається остаточна ціна наданих позивачем послуг. Ціна наданих позивачем послуг залежить від кількості товару в літрах, що буде передбачена для поставки в контрактах, укладених із постачальниками товарів з КНР, і буде розраховуватись шляхом множення кількості таких літрів на визначений у цьому ж пункті тариф.

У пункті 4.2. агентського договору зазначено, що всі понесені позивачем витрати позивача при виконанні агентських договорів окремо ПП «Бізон-Тех 2006» не відшкодовуються, погоджена в агентському договорі ціна враховує всі витрати, які можуть бути понесені позивачем при їх надані.

Аналогічні умови містять укладені між позивачем і ПП «Бізон-Тех 2006» Договір № 2 від 05.01.2016 року про надання агентських послуг та Договір № 3 від 01.08.2016 року про надання агентських послуг.

У позові з приводу обставин надання послуг позивач зазначив, що його керівник (ОСОБА_8П.) має багаторічний досвід роботи на агрохімічному ринку, в т.ч. і на китайському ринку, що і послугувало підставою для залучення ПП «БІЗОН-ТЕХ 2006» саме позивача для виконання агентських послуг із розшуку виробників товарів на території КНР. Джерела отримання позивачем такої інформації були самими різними: інформація з мережі Internet, проведення переговорів у т.ч. з використанням відеозвязку, відвідування конкретних підприємств на території КНР тощо. Будь-які документальні підтвердження проведеного позивачем аналізу не зберігались, оскільки такі документи не є первинними документами і мають зберігатись. А оскільки ціна наданих позивачем послуг залежала від підписаних контрактів про поставку товару, їх зберігання не доцільне. При надані агентських послуг проводив переговори та обмінювався інформацією з резидентами КНР з використанням у т.ч. програм дистанційного звязку та обміну інформацією. Конкретні домовленості фіксувались у контрактах про поставку. Контракти передавались для підписання курєром чи при зустрічі з представниками виробників товарів з КНР.

За результатами наданих позивачем послуг до зазначених договорів між позивачем і ПП «Бізон-Тех 2006» підписано 3 акти наданих послуг:

- акт № 1 від 18.12.2015 року наданих послуг у 2015 році за Договором № 1 від 05.01.2015 року про надання агентських послуг, яким засвідчено укладання двох контрактів із виробниками товарів резидентами КНР на поставку 1 031 480 літрів товарів із загальною ціною агентських послуг 3 610 180,00 грн. з ПДВ за тарифом 3, 50 грн. за 1 літр. На підтвердження існування зазначених в акті контрактів до матеріалів справи долучено копії цих контрактів з додатками, які підписані керівником позивача ОСОБА_8, як представником ПП «Бізон-Тех 2006» за довіреністю, а саме: із SHANGHAI BIOAGRILAND CORP CARE CO. LTD: № BK016JY150703 від 07.07.2015 року про поставку 73 400 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 07.07.2015 року; із NANJING RED SUN INTERNATIONAL TRAIDING CO., LTD: № 14RS08UA408G від 31.01.2015 року про поставку 958 080 літрів товарів згідно з додатками № 1 від 31.01.2015 року, № 2 від 31.01.2015 року, № 3 від 24.06.2015 року і № 4 від 10.09.2015 року. Поставка за цими контрактами товарів, отримувачем яких є ПП «Бізон-Тех 2006», підтверджується копіями митних декларацій;

- акт № 1 від 30.11.2016 року наданих послуг у 2016 році за Договором № 2 від 05.01.2016 року про надання агентських послуг, яким засвідчено укладання дванадцяти контрактів із виробниками товарів резидентами КНР на поставку 1 474 800 літрів товарів із загальною ціною агентських послуг 5 604 240,00 грн. з ПДВ за тарифом 3, 80 грн. за 1 літр. На підтвердження існування зазначених в акті контрактів до матеріалів справи долучено копії цих контрактів з додатками, які підписані керівником позивача ОСОБА_8, як представником ПП «Бізон-Тех 2006» за довіреністю, а саме: з SHANGHAI BIOAGRILAND CORP CARE CO., LTD: № BK013JY160123 від 20.01.2016 року про поставку 48 960 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 20.01.2016 року, № BK039JY160303 від 02.03.2016 року про поставку 110 160 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 02.03.2016 року, № BK040JY160303 від 02.03.2016 року про поставку 75 000 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 02.03.2016 року, № BK030JY160126 від 02.03.2016 року про поставку 125 240 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 02.03.2016 року, № BK038JY060302 від 02.03.2016 року про поставку 26 040 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 02.03.2016 року, № BK071JY160425 від 25.04.2016 року про поставку 52 080 літрів товарів згідно з додатком № 2 від 30.05.2016 року, № BK059JY160425 від 25.04.2016 року про поставку 193 880 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 25.04.2016 року; із NANJING RED SUN INTERNATIONAL TRAIDING CO., LTD: № 16RS02UA010G від 20.01.2016 року про поставку 62 480 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 20.01.2016 року і додатковою угодою № 1 від 04.05.2016 року до цього контракту, № 16RS02UA011G від 20.01.2016 року про поставку 570 120 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 31.01.2015 року і додатковою угодою № 1 від 04.05.2016 року до цього контракту, додатком № 2 від 16.02.2016 року, 16RS02UA012G від 20.01.2016 року про поставку 55 200 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 20.01.2016 року, 16RS02UA026G від 20.01.2016 року про поставку 49 920 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 21.03.2016 року; із JOC GREAT WALL CORP № BK074JY160525 від 25.05.2016 року про поставку 105 720 літрів товарів за додатком № 2 від 20.06.2016 року. Поставка за цими контрактами товарів, отримувачем яких є ПП «Бізон-Тех 2006», підтверджується копіями митних декларацій;

- акт № 1 від 30.06.2017 року наданих послуг у 2016 році за Договором № 3 від 01.08.2016 року про надання агентських послуг, яким засвідчено укладання дванадцяти контрактів із виробниками резидентами КНР на поставку 2 575 744 літрів товарів із загальною ціною агентських послуг 9 787 827,20 грн. з ПДВ за тарифом 3, 80 грн. за 1 літр. На підтвердження існування укладених з виробниками резидентами КНР контрактів, зазначених в акті, до матеріалів справи долучено копії цих контрактів з додатками, які підписані керівником позивача ОСОБА_8, як представником ПП «Бізон-Тех 2006» за довіреністю, а саме: з SHANGHAI BIOAGRILAND CORP CARE CO., LTD: № BK119JY161010 від 28.09.2016 року про поставку 255 504 літрів/кілограмів товарів згідно з додатком № 1 від 28.09.2016 року і додатковою угодою № 1 від 21.12.2016 року до цього контракту, № BK120JY161011 від 29.09.2016 року про поставку 24 480 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 29.09.2016 року, № BK121JY161012 від 28.09.2016 року про поставку 145 560 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 28.09.2016 року; із NANJING RED SUN INTERNATIONAL TRAIDING CO., LTD: № 16RS02UA101G від 30.09.2016 року про поставку 306 880 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 30.09.2016 року, № 16RS02UA102G від 30.09.2016 року про поставку 281 000 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 30.09.2016 року, № 16RS02UA103G від 30.09.2016 року про поставку 280 960 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 30.09.2016 року, № 16RS02UA104G від 30.09.2016 року про поставку 320 000 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 30.09.2016 року; № 16RS02UA105G від 30.09.2016 року про поставку 319 120 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 30.09.2016 року з урахуванням додаткової угоди № 3 від 08.02.2017 року до цього контракту; № 16RS02UA108G від 30.09.2016 року про поставку 207 000 літрів товарів згідно з додатком № 1 від 30.09.2016 року з урахуванням додаткової угоди № 4 від 07.02.2017 року до цього контракту; JOC GREAT WALL CORP: № 16GWE511Z0261 від 03.11.2016 року про поставку 55 200 літрів товарів за додатком № 1 від 03.11.2016 року, № 16GWE511Z0234 від 28.09.2016 року про поставку 276 000 літрів товарів за додатком № 1 від 28.09.2016 року. Поставка за цими контрактами товарів, отримувачем яких є ПП «Бізон-Тех 2006», підтверджується копіями митних декларацій.

На підтвердження відвідування співробітниками позивача КНР до матеріалів справи долучено копії посадочних талонів на літак ОСОБА_8, оформлених при відрядженні до КНР і поверненні з КНР, копія закордонного паспорту ОСОБА_8 з відмітками про перетинання кордону КНР, копія закордонного паспорту працівника позивача ОСОБА_9 з відмітками про перетинання кордону КНР, фотозвіт, ОСОБА_10 № 184/Т-4173 від 03.04.2018 року з Державної прикордонної служби України про перетинання ОСОБА_8 кордону з 01.01.2015 року по 26.03.2018 року, ОСОБА_10 № 184/ П-4136 від 03.04.2018 року з Державної прикордонної служби України про перетинання ОСОБА_9 кордону з 01.01.2015 року по 25.03.2018 року. У відзиві відповідач підтверджує, що при проведенні планової перевірки йому надавались копії наказів, посвідчень про відрядження та звітів про використання кошів на підтвердження відрядження працівників позивача ОСОБА_8 і ОСОБА_9, про що зазначено і в Акті перевірки відповідача № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року.

Про здійснення ПП «Бізон-Тех 2006» розрахунку за надані позивачем агентські послуги на загальну суму 19 002 247,20 грн. свідчать Акт перевірки відповідача № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року, щодо сплати ПП «Бізон-Тех 2006» 17 890 420,00 грн., а сплата решти коштів у сумі 1 111 827,00 грн. підтверджується банківськими виписками, долученими позивачем із поясненнями вих. № 27-08/1 від 27.08.2018 року. ПП «Бізон-Тех 2006» повністю розрахувалось із позивачем за надані ним агентські послуги.

Такими чином в матеріалах справи містяться не тільки первинні та інші документи на підтвердження надання позивачем агентських послуг і здійснення розрахунку за них, але і документальні підтвердження результатів наданих позивачем послуг - укладених контрактів і документів, на підтвердження фактичного виконання цих контрактів шляхом поставки товарів за ними виробниками товарів резидентами КНР ПП «Бізон-Тех 2006».

Стверджуючи про нереальність надання позивачем агентських послуг відповідач посилається на відсутність існування контрактів, укладених за результатами наданих агентських послуг, що спростовується наданими суду і відповідачу документальними підтвердженнями існування таких контрактів. У матеріалах справи відсутні докази вжиття відповідачем заходів для перевірки існування таких документів на стадії проведення планової перевірки відповідача шляхом їх витребування від позивача чи ПП «Бізон-Тех 2006», що свідчить про невжиття відповідачем заходів, необхідних для забезпечення всебічного аналізу діяльності позивача. Так само відповідачем не зазначено дати та суми повернення позивачем коштів ПП «Бізон-Тех 2006» за надану поворотну фінансову допомогу і як саме ці обставини впливають на спроможність і реальність надання позивачем агентських послуг.

Посилання відповідача на обов'язковість існування звіту агента на підтвердження наданих позивачем агентських послуг є безпідставними, оскільки такий документ не передбачений ні чинним законодавством ні умовами зазначених агентських договорів в яких передбачено, що надані послуги підтверджуються укладеними контрактами, а ціна послуг визначається у складених сторонами актах. Ці документи є в матеріалах справи та існували на стадії проведення відповідачем планової перевірки позивача.

Безпідставність посилання відповідачем на відсутність переддоговірного листування з виробниками з КНР і меморандумів обумовлено тим, що обов'язковість укладання цих документів не передбачена умовами укладених агентських договорів і, як вже зазначалось вище, позивач на виконання агентських договорів був зобов'язаний передавати всі підписані в якості агента документи ПП «Бізон-Тех 2006». Оскільки результати наданих позивачем послуг підтверджувались контрактами про поставки конкретного товару за певною ціною, відсутність документів на які посилається відповідач не свідчить і не може свідчити про нереальність агентських послуг.

Оскільки відповідачем не надано доказів, які б спростовували, що надані позивачем контракти з виробниками з КНР підписані від ПП "Бізон-Тех 2006" саме ОСОБА_8, посилання відповідача на відсутність документальних підтверджень перебування ОСОБА_8 у КНР у дні підписання контрактів, є недоречними. Суд враховує, що зазначена у контракті дата може бути датою складання тексту контракту і може не відповідати даті його підписання всіма учасниками. Відповідачем не спростовано, що зазначені контракти можуть укладатись шляхом обміну поштою чи кур'єрськими службами тощо.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не перетинали державний кордон України із посиланням на лист УПМ ГУ ДФС у Запорізькій області № 3/08-01-21-08 від 31.01.2018 року, спростовується змістом зазначених вище листів Державної прикордонної служби України.

Посилання відповідача на відвідуванні КНР учасниками ПП «Бізон-Тех 2006» не спростовує надання позивачем агентських послуг, оскільки умовами укладених між позивачем і ПП "Бізон-Тех 2006" договорів про надання агентських послуг передбачено у т.ч. і організацію зустрічей представників ПП "Бізон-Тех 2006" з виробниками товарів з КНР.

Суд критично розцінює посилання відповідачем на відсутність документальних підтверджень проведеного позивачем аналізу інформації про виробників товарів резидентів КНР, оскільки є документальні підтвердження результатів наданих послуг. Також судом враховується та обставина, що за укладеними між позивачем і ПП "Бізон-Тех 2006" договорами про надання агентських послуг, їх ціна залежить виключно від результату наданих послуг - укладених контрактів про вироблення та поставку товарів за визначеними у договорах переліком і цінами, а не від обсягів зібраної позивачем інформації про виробників товарів резидентів КНР. Відтак суд приходить висновку, що відсутність у позивача документальних підтверджень проведеного ним аналізу інформації про виробників товарів резидентів КНР не спростовує реальності надання позивачем агентських послуг.

У матеріалах справи міститься копія акту Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 91/28-10-47-14/34216986 на 209 аркушах про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «Бізон-Тех 2006» щодо дотримання вказаним підприємством податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017 року і в якому відсутні записи про виявлення порушень по здійснених із позивачем господарських операцій з надання останнім агентських послуг ПП «Бізон-Тех 2006». Хоча агентські послуги надавались у період, що охоплювався перевіркою Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідно до підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 ПК господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Відповідно до підпункту «б» п. 185.1. статті 185 ПК об'єктом оподаткування з ПДВ є операції платників податку з постачання послуг.

Відповідно до пункту 187.1. статті 187 ПК датою виникнення податкових зобов'язань з ПДВ з постачання послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше дата зарахування коштів від замовника на банківський рахунок або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

На підставі наявних у справі документів, керуючись зазначеними нормами і статтями 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про нереальність наданих позивачем агентських послуг ПП «Бізон-Тех 2006» і, як наслідок, що сплачена ПП «Бізон-Тех 2006» позивачу винагорода за надані агентські послуги у сумі 17 890 420,00 грн. є безповоротною фінансовою допомогою.

Відповідачем не доведено завищення позивачем грошових зобовязань з податку на додану вартість за господарськими операціями з надання агентських послуг ПП «Бізон-Тех 2006» на суму 3 167 042,00 грн. і правомірність складеного у звязку з цим податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 07.02.2018 року, форми «Р1». При цьому відповідач не виконав вимоги ухали суду від 10.05.2018 року у цій справі щодо надання обгрунтування зазначеного повідомлення-рішення та пояснень причин неврахування вказаної суми при розрахунку і визначені суми зобовязань за весь період. Тобто, стверджуючи про завищення позивачем податкових зобовязань з ПДВ, відповідач не надає жодних пояснень і нормативного обгрунтування причини, з якої він не враховує цієї суми при визначені податкових зобовязань позивача з ПДВ.

З урахуванням викладеного посилання відповідачем на порушення позивачем п. 44.1., п. 44.2. ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК, за господарськими операціями з ПП «Бізон-Тех 2006», є безпідставним.

ОСОБА_5 Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укравіт» і позивачем укладено Договір № 19-12/2014 року від 19.12.2014 року, про надання права на використання Технічної документації. Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору ТОВ «Компанія «Укравіт» надавала позивачу право на використання матеріалів досьє та результатів державних випробувань в Україні, на підставі яких вже здійснена державна реєстрація препаратів в Україні (технічна документація, перелік якої визначався у додатку № 1 до вказаного договору) щодо препаратів вказаних у додатку № 2 до договору, а також дозволяла позивачу використання технічної документації, яка є на дату підписання договору та буде отримана ТОВ «Компанія «Укравіт», з метою державної реєстрації чи подальшої перереєстрації препаратів позивача під іншими торговими назвами, вказаними у додатку № 2 до договору, без передачі позивачу права власності на технічну документацію.

У пункті 1.2. договору зазначено, що строк використання технічної документації є необмеженим. У пункті 1.3. договору зазначено, що право використання технічної документації у позивача виникає з моменту здійснення ним передплати за договором. А в абзаці 2 зазначеного пункту вказано, що підписаний сторонами договір і документи про здійснення позивачем передплати за ним є достатніми документами на підтвердження виникнення у позивача права використання технічної документації і для підтвердження вказаного факту третім особам не потребується підписання будь-яких інших документів і угод сторонами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1. розмір плати (ціна) за весь період використання технічної документації визначається у специфікації № 1. Відповідно до пункту 2.2. оплата здійснювалась двома платежами: 50 % від суми, визначеної згідно з пунктом 2.1. договору - передплата і 50 % від суми, визначеної згідно з пунктом 2.1. договору, після прийняття відповідною комісією Міністерства екології та природних ресурсів України рішення про державну реєстрацію препарату під іншою торговою маркою.

У розділі 3 вказаного договору сторони погодили надання ТОВ «Компанія «Укравіт» позивачу дозволу на використання технічної документації після отримання передплати за договором, використання позивачем технічної документації для реєстрації препаратів під іншими назвами, право змінювати позивачем власні торгові марки препаратів на будь-якому етапі державної реєстрації чи після її проведення.

У додатку № 1 до вказаного договору визначено перелік технічної документації, який складається з матеріалів досьє на 11 препаратів, а саме: Агент, СЕ; Флагман, РК; Гліфовіт, РК; Димевіт, КЕ; Унікаль, КС; ОСОБА_9 ОСОБА_11, КЕ; Десикант, РК; Хлорпірівіт-агро, КЕ; Антиколорад, КС; Селфіт, КС; Міладар, КС. У додатку № 2 до вказаного договору з назвою Перелік препаратів, які реєструються позивачем під іншими торговими марками в якому зазначено 11 препаратів, вміст діючої речовини зазначених вище препаратів, а також зазначено назву, під якою кожен препарат реєструє позивач.

У специфікації № 1 до вказаного договору визначено, що ціна за використання позивачем технічної документації за 11 препаратів становить 6 732 000,00 грн. з ПДВ.

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 03.02.2015 року ТОВ «Компанія «Укравіт» передано позивачу матеріали досьє на 11 препаратів. У додатку № 1 від 03.02.2015 року до акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 03.02.2015 року визначено перелік переданих ТОВ «Компанія «Укравіт» позивачу документів, що складаються зі звітів про результати випробувань і звітів про науково-дослідні роботи відносно препаратів і їх діючих речовин на предмет токсикологічної оцінки, мутагенної активності, гонадотоксичної активності, випрбувань препаратів і діючих речовин, розробка гігієнічних регламентів застосування, токсикологічної оцінки, гострої і субхронічної пероральної токсичності, подразнюючої дії тощо.

Реєстрація позивачем препаратів за наданими матеріалами досьє підтверджується виданими міністерством екології та природних ресурсів України позивачу посвідченнями про державну реєстрацію: серія А № 05098 щодо препарату БААЛ БТ; серія А № 04565 БОБ БТ; серія А 04566 ГЛІФ БТ, серія А № 05097 БиМоль БТ; серія А № 04564 - Лекарь БТ; серія А № 04567 Нейтрин БТ; серія А № 04570 ЖАР БТ; серія А № 04562 ДиХлор БТ; серія А № 05099 Садовник БТ; серія А№ 05101 Пром БТ; серія А № 04569 НИКО БТ.

ОСОБА_5 ТОВ «Агро-Дельта Груп» і позивачем укладено Договір № 2406/2016 року від 15.06.2016 року про надання права на використання технічної документації. Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору ТОВ «Агро-Дельта Груп» надавала позивачу право на використання матеріалів досьє та результатів державних випробувань в Україні, на підставі яких вже здійснена державна реєстрація препаратів в Україні (технічна документація, перелік якої визначався у додатку № 1 до вказаного договору) щодо препаратів вказаних у додатку № 1 до договору, а також дозволяла використання технічної документації, яка є на дату підписання договору та буде отримана ТОВ «Агро-Дельта Груп», з метою державної реєстрації чи подальшої перереєстрації препаратів позивача під іншими торговими назвами, вказаними у додатку № 1 до договору, без передачі права власності позивачу на технічну документацію.

У пункті 1.2. договору зазначено, що строк використання технічної документації є необмеженим за умови дотримання умов Договору. У пункті 1.3. договору зазначено, що право використання технічної документації у позивача виникає з моменту здійснення ним передплати за договором. А в абзаці 2 зазначеного пункту вказано, що підписаний сторонами договір і документи про здійснення позивачем передплати за ним є достатніми документами на підтвердження виникнення у позивача права використання технічної документації і для підтвердження вказаного факту третім особам не потребується підписання будь-яких інших документів і угод сторонами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1. розмір плати (ціна) за весь період використання технічної документації визначається в специфікації. Відповідно до пункту 2.2. оплата здійснювалась двома платежами: 50 % від суми, визначеної згідно з пунктом 2.1. договору - передплата і 50 % від суми, визначеної згідно з пунктом 2.1. договору, після отримання рішення Міністерства екології та природних ресурсів України рішення про державну реєстрацію препарату під іншою торговою маркою, вказаною в додатку № 1.

У розділі 3 вказаного договору сторони погодили право використання позивачем технічної документації для реєстрації препаратів під іншими торговими і зміни ним власних торгових марок препаратів на будь-якому етапі державної реєстрації чи після її проведення.

У додатку № 1 до вказаного договору визначено перелік технічної документації, який складається з матеріалів досьє на препарат АцетоХлор, СЕ з назвою препарату «Турбін» АцетХлор, СЕ. Назва препарату під якою його реєструє позивач не зазначена.

У специфікації № 1 до вказаного договору визначено, що ціна за використання позивачем технічної документації за вказаний препарат становить 311 500,00 грн. з ПДВ.

Згідно з актом № ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 21.02.2017 року ТОВ «Агро-Дельта Груп» надане право на використання Технічної документації щодо препарату «Турбін».

Позивач посилається на безпідставність стверджень відповідача про набуття за вказаними договорами прав на обєкти інтелектуальної власності та сплату за це право роялті, оскільки докази належності технічної документації до обєкту інтелектуальної власності відсутні. Посилання відповідачем в Акті перевірки № 24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року на те, що технічна документація є винаходом (корисною) моделлю є необгрунтованим, оскільки доказів відповідності технічної документації критеріям, притаманним винаходу і корисній моделі, немає, а також немає патентів, якими підтверджується право інтелектуальної власності винахід чи корисну модель.

У письмових поясненнях вих. № 17-04/2 від 17.04.2018 року щодо сплачених позивачем ТОВ «Компанія «Укравіт» і ТОВ «Агро-Дельта Груп» коштів за договорами про надання права на використання технічної документації позивач зазначив, що придбав за вказаними договорами інформацію, яка є окремим, від обєктів інтелектуальної власності, обєктом цивільних прав. На підтвердження того, що технічна документація є саме інформацією, а не обєктом інтелектуальної власності посилається на частину 4 статті 7 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» від 02.03.1995 року № 86/95-ВР: «У разі державної реєстрації пестицидів чи агрохімікатів в Україні забороняється протягом десяти років з дати такої реєстрації використовувати інформацію, що міститься в документації (досьє) щодо безпечного застосування цих пестицидів, агрохімікатів, без дозволу суб'єкта господарювання, за зверненням якого здійснено реєстрацію». Тобто, заборонено використання саме інформації.

Відповідач у відзиві стверджує, що позивач сплачував ТОВ «Компанія «Укравіт» і ТОВ «Агро-Дельта Груп» саме роялті посилаючись на відповідь від Наукового центру превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка ОСОБА_10 № 3/12а-108 від 05.03.2018 року в якому зазначено, що ТОВ «Компанія «Укравіт» і ТОВ «Агро-Дельта Груп» здійснювали замовлення у науковому центрі проведення наукових досліджень чим засвідчується, що для вказаних субєктів були здійснені наукові дослідження, що підпадає під ознаки роялті. Якщо умовами цивільно-правового договору передбачено надання покупцю права на використання обєкта права інтелектуальної власності (торговельної марки, знаку на товари і послуги) без можливості його продажу або здійснення відчуження в інший спосіб, то платежем за надання такого права є роялті. Якщо ж надається право на використання з можливістю його продажу з можливістю відчуження, то платіж за таке право не є роялті.

В укладених позивачем із ТОВ «Компанія «Укравіт» і ТОВ «Агро-Дельта Груп» договорах відсутні посилання, що технічна документація є обєктом інтелектуальної власності. Договорами не передбачено набуття позивачем за ними прав на торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

У наданій відповідачем відповіді Наукового центру превентивної токсикології, харчової та хімічної безпеки імені академіка ОСОБА_10 № 3/12а-108 від 05.03.2018 року зазначено, що питання відношення матеріалів досьє (науково-дослідної роботи) до обєкту інтелектуальної власності знаходиться поза компетенцією зазначеного наукового центру.

Обгрунтованість посилання відповідачем в Акті перевірки №24/08-01-14-01/39396848 від 17.01.2018 року на те, що технічна документація (досьє) це винахід (корисна модель) спростовується тим, що до матеріалів справи не надано документальних підтверджень відповідності технічної документації вимогам новизни, винахідницького рівня і придатності для промислового використання, які передбачені вимогами статей 459 і 460 Цивільного кодексу України, а також відсутні патенти, яким би засвідчувалось набуття прав інтелектуальної власності на технічну документацію, як на винахід чи корисну модель.

У матеріалах справи відсутні документальні підтвердження відношення технічної документації до жодного з обєктів інтелектуальної власності.

Відносно передачі позивачу права на використання технічної документації без переходу до позивача права власності на неї, суд дійшов висновку, що ця обставина не є свідченням відношення технічної документації до обєкту інтелектуальної власності з урахуванням такого.

За частиною 1 статті 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Інформація є окремим, від обєктів інтелектуальної діяльності, обєктом цивільних прав, про що зазначено у частині 1 статті 177 Цивільного кодексу України.

Можливість вільного відчуження інформації, як обєкту цивільних прав, передбачено частиною 1 статті 178 Цивільного кодексу України. При цьому положеннями статей 3, 627, 628 Цивільного кодексу України і частини 4 статті 179 Господарського кодексу України закріплені права сторін договору на власний розсуд визначити умови договору, які не суперечитимуть законодавству.

Отже передача ТОВ «Компанія «Укравіт» і ТОВ «Агро-Дельта Груп» позивачу права використання технічної документації без переходу права власності на нього, є відображенням волевиявлення сторін договору, а не свідченням відношення технічної документації до обєкту інтелектуальної власності.

З урахуванням обставин того, що відповідачем не надано доказів відношення технічної документації до обєкту інтелектуальної власності та не спростовано доводів позивача, що технічна документація є інформацією, посилання відповідача, що платежі позивача за укладеними із ТОВ «Компанія «Укравіт» і ТОВ «Агро-Дельта Груп» договорами є роялті, безпідставне.

Отже ствердження відповідача про протиправність нарахування позивачем податкового кредиту з ПДВ за вказаними операціями і порушення позивачем п.п. 14.1.225, п. 14.1. ст. 14, п. 185.1. ст. 185, п.п. 196.1.6., п. 196.1. ст. 196. ПК, є необгрунтованим.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності..

Враховуючи наведене, суд констатує, що контролюючий орган при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень дійшов хибного висновку про порушення позивачем положень ПК України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті, є необґрунтованим та недоведеним, у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем на підставі встановлених актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В ході розгляду справи позивачем було подано заяву (вих. № 28-02/1 від 28.02.2018 року) про зменшення ціни позову і повернення частини сплаченого позивачем судового збору позивач просив постановити судове рішення про повернення з бюджету судовий збір у сумі 3 277,46 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що після подачі позову до суду, відповідач надіслав податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_7 від 07.02.2018 року (форми «Р») у новій редакції зі зменшеною сумою штрафних санкцій на 218 497,00 грн. (з 964 668,50 грн. до 746171,50 грн.), що обумовило зменшення грошових зобовязань позивача за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. У звязку з цим на суму 218 497,00 грн. зменшується і ціна позову, а судовий збір у сумі 3 227,46 грн., сплачений за оскарження податкового, є надмірно сплаченим і підлягає поверненню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що на момент подання позову позивачем було правильно визначено суму позову та відповідно правильно розраховано суму судового збору за подання цього позову відповідна сума судового збору у повному обсязі підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 07 лютого 2018 року №, №, №, №, № НОМЕР_8.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Океан Інвест (місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, б. №11, прим. 56, ідентифікаційний ) судові витрати у розмірі 307787 грн. 87 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 16.10.2018.

Суддя Н.В. Стрельнікова