Справа № 2540/2924/18
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/2924/18

Чернігівський окружний адміністративний суд

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Вершняк Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області) про визнання незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене в листі від 23.06.2018 № 3459/03/Л- 12 щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, виходячи з 92 % грошового забезпечення; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 з 01.06.2018 перерахунок та доплату пенсії, виходячи з 92 % грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем, при проведенні перерахунку пенсії позивачу, протиправно до призначеної йому раніше пенсії застосовано обмеження її максимальним розміром 82% грошового забезпечення на підставі ст. 13 Закону України № 2262, оскільки на час призначення пенсії її розмір складав 92 % від грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 27.08.2018 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

14.09.2018 представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що до спірних правовідносин повинні застосуватись норми Закону України від 09.04.1992 за № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які не визнавались неконституційними. Отже, перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до статті 13 Закону України № 2262, при цьому права позивача не звужені. Крім того, пенсія в розмірі 92 % грошового забезпечення ГУПФУ в Чернігівській області позивачу не призначалась та не виплачувалась, а повідомлення для отримання пенсії в ощадбанку, додане позивачем до заяви від 01.06.2018, не може слугувати підставою для проведення перерахунку пенсії, а є лише інформацією для самого позивача про отримання пенсії.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ та з 01.04.2005 йому призначено пенсію за вислугу років у розмірі 92% грошового забезпечення, що підтверджується повідомленням від 14.04.2005 № 82/18489, яке засвідчено нотаріально (а.с.13).

Відповідно до довідки управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 17.05.2018 № 6274 про реєстрацію місця проживання особи, позивач зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_1.

З протоколу пенсійної справи ГУ ПФУ в Чернігівській області № 10- (МВС) від 01.11.2014 видно, що позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 82% грошового забезпечення.

01.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області з заявою, в якій просив привести пенсію у відповідність, виходячи з 92 % грошового забезпечення.

23.06.2018 відповідач листом № 3459/03/С1-12 повідомив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного - управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримуєте пенсію за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 8515 грн. 09 коп. Відповідно до частини 2 статті 13 вищезазначеного Закону максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Отже, пенсія в розмірі 82 % грошового забезпечення виплачується позивачу згідно з чинним законодавством.

Вважаючи оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області протиправним, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

В рішенні від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

Громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Тобто набуте право не може бути скасоване чи звужене (правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).

Статтею 12 Закону № 2262-XII визначені умови призначення пенсій за вислугу років.

Згідно з пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону № 2262-XII пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12) призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів (частина друга статті 13 Закону № 2262-XII).

Тобто відсотковий розмір грошового забезпечення визначається з урахуванням вислуги років, при цьому застосуванню підлягає стаття 13 Закону № 2262-XII, у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Як вже встановлено судом, позивачу призначено пенсію в розмірі 92 % від грошового забезпечення, про що свідчить копія повідомлення УВС Луганської області від 14.04.2005 № 82/18489, яка засвідчена нотаріально ОСОБА_2, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу від 15.05.2018 за реєстровим номером 1501, що в розумінні статті 73 КАС України є належним доказом.

Отже суд дійшов висновку, що пенсія позивача має бути перерахована з 92 % грошового забезпечення.

Посилання відповідача на неможливість перевірити достовірність виданої вказаною установою повідомлення, через те що остання знаходиться на не підконтрольній території українській владі, суд до уваги не приймає, оскільки, такі обставини не є підставою для позбавлення позивача на отримання пенсії в розмірі 92 % грошового забезпечення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 415/760/17.

При цьому судом не приймається до уваги посилання відповідача у відзиві на проведення позивачу перерахунку пенсії, з урахуванням зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та яким визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Імперативність даної норми, з метою застосування до даних спірних правовідносин, полягає в тому, що зміна розміру хоча б одного чи кількох видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону № 2262-XII, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру (позивачу) грошового забезпечення у розмірі 92 %, які встановлені йому на момент виходу на пенсію.

За приписами статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи зміст вищевказаної норми, положення Закону № 2262-XII в частині визначення максимального розміру пенсії не більше 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, не розповсюджуються на порядок перерахунку пенсії позивачу, оскільки призведуть до зворотної дії у часі (дія нового нормативно-правового акта на відносини і факти, що мали місце до набуття ним чинності) та обмеження змісту і обсягу існуючих прав і свобод позивача.

Водночас, у відповідності до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У свою чергу, як встановлено судом, позивач мав обґрунтовані та розумні сподівання на перерахунок пенсії за вислугу років у правильному розмірі.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, викладене в листі від 23.06.2018 № 3459/03/Л- 12 щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, виходячи з 92 % грошового забезпечення, з 01.01.2018 та задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1, з 01.06.2018 (дата звернення позивача до Пенсійного фонду) перерахунок та доплату пенсії, виходячи з 92 % грошового забезпечення, то остання також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від основної позовної вимоги, яку судом задоволено.

При вирішенні даної справи судом враховані положення частини другої статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області викладене в листі від 23.06.2018 № 3459/03/Л- 12 щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1, виходячи з 92 % грошового забезпечення.

Зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1, з 01.06.2018 перерахунок та доплату пенсії виходячи з 92 % грошового забезпечення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_2, 14000).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П'ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в строки, визначені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2018 року.

Суддя І.І. Соломко