Справа № 808/2279/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року (о 12 год. 10 хв.)Справа № 808/2279/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі ТОВ «Промелектроніка», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України (далі ДФС України, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №595678/24510970 від 15.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №277 від 28.11.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №594795/24510970 від 14.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №295 від 28.11.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №402819/24510970 від 13.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №196 від 20.10.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №644387/24510970 від 15.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №135 від 15.11.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає про безпідставність прийняття комісією ДФС рішень №595678/24510970 від 15.02.2018, №594795/24510970 від 14.02.2018, №402819/24510970 від 13.12.2017, №644387/24510970 від 15.02.2018 про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач стверджує, що надсилаючи квитанцію про зупинення реєстрації податкових накладних та вказуючи причини зупинення, відповідач обмежився лише загальним посиланням на невідповідність обсягів постачання без належного дослідження зазначених умов відповідно до критерію, передбаченого пп. 1 п. 6 Наказу №567, а саме: виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД. Наполягає на тому, що позивачем були надані всі необхідні та достатні документи для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію спірних податкових накладних в ЄРПН. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржувані рішення Комісії ДФС України та зобовязати відповідача зареєструвати податкові накладні 277 від 28.11.2017, №295 від 28.11.2017, №196 від 20.10.2017, №135 від 15.11.2017.

Ухвалою суду від 18.06.2018 призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 04 липня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

02 липня 2018 року на адресу суду від позивача надійшов уточнений адміністративний позов (вх. №20476).

04 липня 2018 року вирішено продовжити строк підготовчого провадження у справі, підготовче засідання по справі відкласти на 10 вересня 2018 року.

Відповідача позов не визнав, 12 липня 2018 року надав суду відзив на адміністративний позов (вх. №21821), у якому посилаючись на те, що комісія ДФС України, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкової накладної. Вказує, що зазначені податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/ПРК в ЄРПН, затвердженим наказом №567 від 13.06.2017, а саме за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8411 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Так, проаналізувавши пакет документів, наданий позивачем до Повідомлень про підтвердження реальності здійснення операції по заблокованим податковим накладним, причинами прийняття рішення про відмову комісією ДФС України може слугувати надання платником неповного пакету документів, а саме ненадання ТОВ «Промелектроніка» копій документів відповідно до п. «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. На підставі викладеного, вважає, що у Комісії ДФС були законні підстави для прийняття рішень про відмову у реєстрації спірних накладних, у звязку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

24 липня 2018 року позивач надав до суду уточнений адміністративний позов (№23180), у якому на обґрунтування уточнених позовних вимог зазначає про незгоду позивача також з винесеними рішеннями Комісії з питань розгляду скарг позивача про відмову в реєстрації податкових накладних №277, №295, №196, №135 - в Єдиному реєстрі податкових накладних, вважає їх протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню. Ураховуючи викладене, просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №595678/24510970 від 15.02.2018, №27528/24510970 від 14.03.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №277 від 28.11.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №594795/24510970 від 14.02.2018, №21815/24510970 від 23.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №295 від 28.11.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №402819/24510970 від 13.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №196 від 20.10.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії відповідача №644387/24510970 від 15.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №135 від 15.11.2017 та зобовязати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.

Представником відповідача надано суду відзив на уточнений адміністративний позов (вх. №25145 від 10.08.2018), у якому стосовно оскарження рішень комісій щодо розгляду скарг зазначає, що вказані рішення самі по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на субєктивні права та обовязки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обовязку, а відтак рішення ДФС України про результати розгляду скарг безпосередньо не порушують права та інтереси позивача. Зазначене твердження кореспондується також з п. 56.18. ст. 56 Податкового кодексу України, де визначено, що процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до ухвали від 10.09.2018 вирішено підготовче засідання по справі відкласти на 17 вересня 2018 року.

17 вересня 2018 року позивачем надано відповідь на відзив (вх. №28810), у якій Відповідач в обґрунтування не реєстрації податкових накладних позивача посилається на п. «в» пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, однак вказана норма закону відсутня у ПК. Стаття 201 Кодексу закінчується п. 201.16.1 ст. 201, який передбачає право, а не підстави на зупинення реєстрації податкової накладної. Тому, позиція відповідача необґрунтована. Позивач звертає увагу суду на те, що всі податкові накладні постачальників позивача, в яких було придбано товар, є зареєстрованими. Тобто, угоди з постачальниками позивача є підтвердженими. Відповідач не надав суду протилежних доказів, тому що вони відсутні. В тому числі, позивачем було надано виключно всі документи на підтвердження реальності господарської операції, по яким спірні реєструвалися податкові накладні. Відзив відповідача зводиться до загальних вимог по наданню первинних бухгалтерських документів, при цьому відповідач не вказує, які конкретно документи не були надані під час подання реєстрації податкових накладних. Якщо, відповідач згодом буде вказувати на такі конкретні документи, позивач проситиме суд прийняти додаткові докази. Так як, на сьогодні у позивача відсутнє розуміння вимог відповідача, у звязку із відсутністю конкретизації.

Згідно із ухвалою від 17.09.2018 закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання на 16 жовтня 2018 року.

16 жовтня 2018 року відповідачем до матеріалів справи долучені заперечення на відповідь (вх. №32523).

Відповідно до ухвали суду від 16.10.2018 судове засідання було відкладене на 18 жовтня 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Промелектроніка» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Світлодар» () (далі ТОВ «Світлодар», Покупець) було укладено Договір поставки № 2 від 05.01.2017 (далі Договір поставки).

Поставка продукції Договором поставки здійснювалася партіями.

Так на виконання Договору поставки позивачем було постановлено на адресу покупця мікросхему CD4013BE у кількості 20 шт., мікросхему CD4051BE у кількості 100 шт., мікросхему CD4093BE у кількості 150 шт., мікросхему CD4516BE у кількості 60 шт., мікросхему 78LO5ABZ у кількості 30 шт., мікросхему KP544УД2А у кількості 30 шт., вилку РП14-30ЛО у кількості 5 шт., вилку РП10-22ЛП у кількості 7 шт., вилку РП10-15ЛУ у кількості 2 шт., вилку ВН-10 у кількості 5 шт. - вартістю 5 306,40 грн., в т.ч. ПДВ 884,40 грн.

У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту служать рахунок фактура №СФ-0002145 від 11.09.2017, видаткова накладна №РН-0003769 від 28.11.2017, експрес-накладна № 4126 від 29.11.2017.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать Договір № 124/17 від 01.08.2017 з ТОВ «Каст експрес», видаткова накладна № 1 від 09.10.2017, Договір № 348 від 23.11.2017 з ТОВ «Глац комерц», видаткова накладна № 1 від 27.11.2017, Договір № 34-2017 від 17.08.2017 з ТОВ «Адвісор», видаткова накладна № 8 від 04.09.2017.

28.11.2017 на виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС (відділення в Олександрійському районі м. Запоріжжя) подано в електронному вигляді податкову накладну № 277 від 28.11.2017.

Згідно з квитанцією від 14.12.2017 року податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за №. За результатами обробки ДФС податкова накладна №277 прийнята, реєстрація зупинена.

Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 14.12.2017, направленої ДФС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.10: «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:8411. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію».

На виконання вимог відповідача, позивач, повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, згідно з якою зупинена, були надані пояснення, згідно з якими код діяльності позивача згідно з КВЕД:-46.52, 46.69, 46.43 та були надані документи, про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №149, а саме: Договір поставки, рахунок-фактуру №СФ-0002145 від 11.09.2017, видаткова накладна №РН-0003769 від 28.11.2017, експрес-накладна № 4126 від 29.11.2017, Договір № 124/17 від 01.08.2017 з ТОВ «Каст експрес», видаткова накладна № 1 від 09.10.2017, Договір № 348 від 23.11.2017 з ТОВ «Глац комерц», видаткова накладна № 1 від 27.11.2017, Договір № 34-2017 від 17.08.2017 з ТОВ «Адвісор», видаткова накладна № 8 від 04.09.2017.

Проте, згідно з рішенням Комісії ДФС України №595678/24510970 від 15.02.2018 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №277 від 28.11.2017. Підставою даного рішення зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав на нього скаргу, однак отримав рішення Комісії з питань розгляду скарг № 27528/24510970 від 14.03.2018 про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін. Зазначене рішення позивач отримав 16 квітня 2018 року, що підтверджується номером відправлення, який зазначений на поштовому конверті та інформацією по відстеженню номера поштового відправлення, що роздрукована з офіційного інтернет-сайту ПАТ «Укрпошта».

На виконання Договору поставки позивачем було постановлено на адресу покупця вилку РШАВПБ-20 у кількості 10 шт., кнопку КМД1-1 у кількості 20 шт. - вартістю 3 144,00 грн., в т.ч. ПДВ 524,00 грн. У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту служать рахунок-фактура №СФ-0002681 від 21.11.2017, видаткова накладна №РН-0003791 від 28 листопада 2017 року, експрес-накладна № 4126 від 29.11.2017.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать Договір №317/2017 від 27.11.2017 з ТОВ «Адріадика», видаткова накладна № 1 від 27.11.2017, Договір № 345 від 22.11.2017 з ТОВ «Розвиток та бізнес», видаткова накладна № 428 від 27.11.2017.

28.11.2017 на виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС (відділення в Олександрійському районі м. Запоріжжя) подано в електронному вигляді податкову накладну № 295 від 28.11.2017.

За результатами обробки ДФС податкова накладна №295 прийнята, реєстрація зупинена. Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 14.12.2017, направленої ДФС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.10: «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:8411. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію».

На виконання вимог відповідача, позивач, повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, згідно з якою зупинена, були надані пояснення, згідно з якими код діяльності позивача згідно з КВЕД:-46.52, 46.69, 46.43 та були надані документи, про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №295, а саме: Договір поставки, рахунок фактура №СФ-0002681 від 21.11.2017, видаткова накладна №РН-0003791 від 28.11.2017, експрес-накладна № 4126 від 29.11.2017, Договір №317/2017 від 27.11.2017 з ТОВ «Адріадика», видаткова накладна № 1 від 27.11.2017, Договір № 345 від 22.11.2017 з ТОВ «Розвиток та бізнес», видаткова накладна № 428 від 27.11.2017 та Картка рахунку 281 з відображеним рухом коштів.

Проте, згідно з рішенням Комісії ДФС України №594795/24510970 від 14.02.2018 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №295 від 28.11.2017. Підставою даного рішення зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав на нього скаргу, однак отримав рішення Комісії з питань розгляду скарг № 21815/24510970 від 23.02.2018 про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін. Зазначене рішення позивач отримав 29 березня 2018 року, що підтверджується номером відправлення, який зазначений на поштовому конверті та інформацією по відстеженню номера поштового відправлення, що роздрукована з офіційного інтернет-сайту ПАТ «Укрпошта».

На виконання Договору поставки позивачем було постановлено на адресу покупця трансформатор вилку РП10-42Л у кількості 10 шт., вилку РШАВПБ-20 у кількості 15 шт., розетку РП10-42Л у кількості 25 шт., розетку РШАГПБ-20 у кількості 10 шт., запобіжник ВПТ6-39 5А у кількості 100 шт. - вартістю 7 392,00 грн., в т.ч. ПДВ 1232,00 грн. У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту служать рахунок-фактура №СФ-0002385 від 17.10.2017, видаткова накладна №РН-0003482 від 31.102017, експрес-накладна № 9219 від 31.10.2017.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать Договір № 83/07-2017 від 09.09.2017 з ТОВ «Волнес», видаткова накладна № 3 від 16.11.2017.

20 жовтня 2017 року на виконання вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС (відділення в Олександрійському районі м. Запоріжжя) подано в електронному вигляді податкову накладну № 196 від 20.10.2017.

За результатами обробки ДФС податкова накладна №196 прийнята, реєстрація зупинена. Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 15.11.2017, направленої ДФС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.10: «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:8411. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію».

На виконання вимог відповідача, позивач, повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, згідно з якою зупинена, були надані пояснення, згідно з якими код діяльності позивача згідно з КВЕД:-46.52, 46.69, 46.43 та були надані документи, про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №196 а саме: Договір поставки, рахунок фактура №СФ-0002385 від 17.10.2017, видаткова накладна №РН-0003482 від 31.10.2017, експрес-накладна № 9219 від 31.10.2017, Договір № 83 від 09.09.2017, видаткова накладна № 3 від 16.11.2017 та Картку рахунку 281 з відображеним рухом коштів.

Проте, згідно з рішенням Комісії ДФС України №402819/24510970 від 13.12.2017 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №196 від 20.10.2017. Підставою даного рішення зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Після чого, позивач подав скаргу до відповідача, що підтверджується супровідним листом та експрес-накладною № 3323 від 19.12.2017 року. Отримання 20 грудня 2017 року відповідачем скарги, підтверджується інформацією ТОВ «Нова пошта» про результати вручення відправлення, що роздрукована з офіційного сайту вказаної приватної служби доставки.

У звязку з неотриманням рішення про розгляд скарги, позивач звернувся зі скаргою до відповідача за вих. № 32 від 17.01.2018.

Відповідач 1 листом № 3479 від 01.02.2018 частково розглянув скаргу позивача вих. № 32 від 17.01.2018, але вимога про реєстрацію податкової накладної № 196 від 20.10.2017 залишалася без розгляду відповідача, у звязку із чим позивач листом за вих. № 160 від 01.03.2018, запитав відповідача про результати розгляду скарги.

Відповідач листом № 8203 від 06.03.2018 повідомив позивача, що скарга знаходиться на розгляді. Позивач отримав вказаний лист відповідача 16 квітня 2018 року, у підтвердження чого служить поштовий конверт відповідача із штампом пошти про прийняття кореспонденції від 11 квітня 2018 року.

На виконання Договору поставки позивачем було постановлено на адресу покупця вилку РП14А-30ШЗ у кількості 25 шт., вилку РП10-73 у кількості 5 шт., розетку РШАГПБ-20 у кількості 5 шт, резистор 5W 3.6 кОм у кількості 10 шт. - вартістю 8 928,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 488,00 грн. У підтвердження продажу та поставки товару контрагенту служать рахунок фактура №СФ-0002259 від 28 вересня 2017 року, видаткова накладна №РН-0003645 від 15.11.2017, експрес-накладна № 3489 від 15.11.2017.

У підтвердження наявності у позивача на момент поставки контрагенту вказаного товару, служать Договір № 09/03-2017 від 09.03.2017 з ТОВ «ВТФ «Український господар», видаткова накладна № 3 від 01.11.2017 року, Договір № 124/17 від 01.08.2017 з ТОВ «Каст експрес», видаткова накладна № 1 від 09.10.2017, Договір № 83/07-2017 від 09.09.2017 з ТОВ «Волнес», видаткова накладна № 3 від 16.11.2017 та Картка рахунку 281, сформована за результатами цієї господарської операції.

15.11.2017 на виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України позивачем до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС (відділення в Олександрійському районі м. Запоріжжя) подано в електронному вигляді податкову накладну № 135 від 15.11.2017.

За результатами обробки ДФС податкова накладна №135 прийнята, реєстрація зупинена. Відповідно до інформації, зазначеної у Квитанції від 28.11.2017, направленої ДФС України через «Автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.10: «відповідно до п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:8411. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію».

На виконання вимог відповідача, позивач, повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація, згідно з якою зупинена, були надані пояснення, згідно з якими код діяльності позивача згідно з КВЕД:-46.52, 46.69, 46.43 та були надані документи, про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН №135, а саме: Договір поставки, рахунок фактура №СФ-0002259 від 28.11.2017, видаткова накладна №РН-0003645 від 15.11.2017, експрес-накладна № 3489 від 15.11.2017, Договір № 09/03-2017 від 09.03.2017 з ТОВ «ВТФ «Український господар», видаткова накладна № 3 від 01.11.2017, Договір № 124/17 від 01.08.2017 з ТОВ «Каст експрес», видаткова накладна № 1 від 09.10.2017, Договір № 83/07-2017 від 09.09.2017 з ТОВ «Волнес», видаткова накладна № 3 від 16.11.2017.

Проте, згідно з рішенням Комісії ДФС України №644387/24510970 від 12.04.2018 було відмовлено у реєстрації податкової накладної №295 від 28.11.2017. Підставою даного рішення зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

У звязку з тим, що програма податкової звітності не приймала електронну скаргу, повідомляючи різні електронні помилки, позивачем була направлена письмова скарга на адресу відповідача, з вимогою зареєструвати спірну податкову накладну.

Відповідач своїм листом № 17018 від 17.05.2018 повідомив, що позивач порушив порядок досудового оскарження рішень відповідача, тому скарга не розглядалася. Позивач отримав вказаний лист відповідача 21 червня 2018 року.

Вважаючи прийняті відповідачем рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та рішення про розгляд скарг протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобовязання відповідача зареєструвати податкові накладні №277 від 28.11.2017, №295 від 28.11.2017, №196 від 20.10.2017, №135 від 15.11.2017.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон - № 1797-VIII від 21.12.2016).

У свою чергу, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: - реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних №277 від 28.11.2017, №295 від 28.11.2017, №196 від 20.10.2017, №135 від 15.11.2017 була зупинена у звязку з їх відповідністю, як зазначено ДФС України, пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків - за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема (п. 1): обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У той же час, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, ТОВ «Промелектроніка» подані пояснення і документи, копії яких додані також долучено до матеріалів справи. Надати інші документи позивач не мав можливості у звязку з обшуком та виїмкою на підприємстві, що підтверджується протоколом ошуку від 18.12.2017.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними рішеннями комісії ДФС №595678/24510970 від 15.02.2018, №594795/24510970 від 15.02.2018, №402819/24510970 від 13.12.2017, №644387/24510970 від 15.02.2018 було відмовлено у реєстрації податкових накладних №277 від 28.11.2017, №295 від 28.11.2017, №196 від 20.10.2017, №135 від 15.11.2017 відповідно. Підставою даних рішень зазначено неподання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірному рішенні, і в чому саме полягають ці порушення.

Сукупність первинних документів не дають підстав для сумніву, що проведені операції відповідають специфіці діяльності позивача, реальність та фактичність вищезазначених операцій підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами. Таким чином, операції з покупцями, в межах яких виписано податкові накладні, є економічно вигідними, направленими на одержання прибутку. При цьому, первинні документи засвідчують факт реального виконання ТОВ «Промелектроніка» та його контрагентами господарської операції, на виконання вимог яких складено спірні податкові накладні.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обовязку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірних операцій та не доведено зворотного.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення ДФС України №595678/24510970 від 15.02.2018, №594795/24510970 від 15.02.2018, №402819/24510970 від 13.12.2017, №644387/24510970 від 15.02.2018, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, з 01 січня 2018 року пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобовязання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної №595678/24510970 від 15.02.2018, №594795/24510970 від 15.02.2018, №402819/24510970 від 13.12.2017, №644387/24510970 від 15.02.2018 підлягають скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобовязання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №277 від 28.11.2017, №295 від 28.11.2017, №196 від 20.10.2017, №135 від 15.11.2017 ТОВ «Промелектроніка» датою їх фактичного направлення.

Разом із цим, стосовно позовних вимог в частині скасування рішень Комісії з розгляду скарг №21815/24510970 від 23.02.2018 та №27528/24510970 від 14.03.2018 суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За правилами частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Правовим актом індивідуальної дії є виданий субєктом владних повноважень офіційний письмовий документ, прийнятий на виконання нормативно-правового акта, дію якого поширено на конкретних осіб та/або які стосуються конкретної ситуації і є актами одноразового застосування норм права.

Суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги Комісії з розгляду скарг, за своєю суттю, змістом та формою не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, оскільки не створює для позивача юридичних прав та обовязків.

Обов'язковою ознакою рішень суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення про результат розгляду скарги не є рішенням субєкта владних повноважень (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії), а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскаржуване рішення не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 19 КАС України.

Зазначене твердження кореспондується також з п. 56.18. ст. 56 Податкового кодексу України, де визначено, що процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини четвертої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У звязку із розміром задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ТОВ «Промелектроніка» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7 048,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України відповідно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4А, ) до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №595678/24510970 від 15.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №277 від 28.11.2017.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №594795/24510970 від 15.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №295 від 28.11.2017.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №402819/24510970 від 13.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №196 від 20.10.2017.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №644387/24510970 від 15.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №135 від 15.11.2017.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №277 від 28.11.2017, №295 від 28.11.2017, №196 від 20.10.2017, №135 від 15.11.2017.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4А, ) суму судового збору у розмірі 7 048,00 грн. (сім тисяч сорок вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.10.2018.

Суддя І.В. Батрак