Справа № 826/3837/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3837/18
УХВАЛА

29 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Росток» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2018 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків в термін протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав зазначену ухвалу суду 21.07.2018.

31.07.2018 відповідачем подано заяву про продовження процесуального строку на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2018.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області повернено апелянту.

25.09.2018 відповідач повторно звернувся до апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою через суд першої інстанції.

Разом із апеляційною скаргою, відповідачем подано платіжне доручення № 1345 від 26.07.2018 (оплачено ГУ ДКС у Київській області - 31.07.2018) та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована, що ГУ ДФС у Київській області не є розпорядником коштів і для сплати судового збору за подання апеляційної скарги вона зобов'язана звернутись до Управління державної казначейської служби України. Заходи спрямовані на сплату судового збору були вчинені, однак, на момент подачі апеляційної скарги у визначений строк, платежі за платіжними дорученнями ГУ ДФС у Київській області не здійснювались у зв'язку з недостатнім фінансуванням. В останній день строку для подачі апеляційної скарги судовий збір був сплачений, проте юридичним управлінням ГУ ДФС у Київській області платіжне доручення отримано після спливу строку на апеляційне оскарження.

На підтвердження зазначених обставин заявником не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів.

Згідно частини першої ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства № 2747-IV від 06.07.2005 (ред. з 15.12.2017) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини третьої ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства № 2747-IV від 06.07.2005 (ред. з 15.12.2017) строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно п. 4 частини першої ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства № 2747-IV від 06.07.2005 (ред. з 15.12.2017) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З огляду на викладені вимоги закону та зважаючи, що, повторно подана апеляційна скарга на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2018 була подана поза межами законодавчо встановленого тридцятиденного строку її апеляційного оскарження, а вказані відповідачем в заяві причини пропуску цього строку є недостатніми для висновку про його пропуск з поважних причин, суд вважає, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Доводи апелянта про те, що неможливість вчасної подачі апеляційної скарги була зумовлена відсутністю належного фінансування видатків, передбачених для сплати судового збору, не свідчать про наявність поважних підстав, що перешкоджали відповідачу своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції.

В свою чергу, ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства № 2747-IV від 06.07.2005 (ред. з 15.12.2017) встановлено права та обов'язки учасників справи.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов'язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов'язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов'язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги, зокрема, надання документу про сплату судового збору, в тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

Водночас, колегія суддів зазначає, що чітко визначивши в КАС України строки на апеляційне оскарження, законодавець фактично визначив принцип сталості рішення адміністративного суду, що є однією з гарантій його стабільності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи «Устименко проти України», принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії". Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

За таких обставин, вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними.

Керуючись ст.ст. 299, 325, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління ДФС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2018 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Росток» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.Ю. Кучма

Судді В.О. Аліменко

Н.В. Безименна