Справа № 816/1413/18
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков

24 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1413/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.

за участю позивача - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_4

представника відповідачів - Кусти Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2018, повний текст складено 06.07.18 по справі № 816/1413/18

за позовом ОСОБА_1

до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника управління ДМС України в Полтавській області від 19.02.2018 року № 5/2 про відмову у видачі (обміні) посвідки на постійне проживання в Україні;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України №58 від 03.04.2018 року "Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання", яким скасовано рішення відділу ГІРФО УМВС України в Полтавській області від 02.12.2004 року про видачу посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 щодо громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника управління ДМС України в Полтавській області від 11.04.2018 року № 10 про скасування посвідки на постійне проживання;

- зобов'язання управління ДМС України в Полтавській області вчинити дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про обмін посвідки на постійне проживання від 02.12.2004 року НОМЕР_1 та обміну посвідки на постійне проживання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 у зв`язку з пошкодженням.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2018р. відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення про відмову у видачі (обміні) посвідки на постійне проживання в Україні від 19.02.2018 року № 5/2 не є вмотивованим, оскільки не містить чіткої вказівки на те, який інший випадок, передбачений пп.6 п. 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року № 251, став підставою для відмови в обміні посвідки на постійне проживання в Україні. Окрім того, відповідний компетентний орган підтвердив правильність надання ним необхідних документів та наявність підстав для надання йому дозволу на постійне проживання в Україні та наявність підстав для видачі посвідки на постійне проживання НОМЕР_1.

Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 02.12.2004 року ОСОБА_1 отримав посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_1.

13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського РС УДМС України в Полтавській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання від 02.12.2004 року НОМЕР_1 у зв`язку з непридатністю для подальшого користування.

За наслідками розгляду заяви про обмін посвідки УДМС України в Полтавській області прийнято рішення від 19.02.2018 року № 5/2 про відмову у видачі (обміні) посвідки на постійне проживання в Україні на підставі на підставі пп.6 п. 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року №251 та направлено матеріали справи ОСОБА_1 про залишення на постійне проживання в Україні до Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України для прийняття відповідного рішення.

Наказом ДМС України № 58 від 03.04.2018 року за наслідками розгляду зазначених вище матеріалів справи скасовано рішення відділу ГІРФО УМВС України в Полтавській області від 02.12.2004 року про видачу посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 щодо громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв`язку з чим УДМС України в Полтавській області прийнято 11.04.2018 року рішення № 10 про скасування посвідки на постійне проживання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що УДМС України в Полтавській області правомірно прийнято рішення від 19.02.2018 року № 5/2 про відмову у видачі (обміні) посвідки на постійне проживання в Україні, що ДМС України правомірно відповідно до п.2.9 Тимчасового порядку № 681 винесено наказ № 58 від 03.04.2018 року "Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання", яким скасовано рішення відділу ГІРФО УМВС України в Полтавській області від 02.12.2004 року про видачу посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 щодо громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1, у зв`язку з чим УДМС України в Полтавській області відповідно до пункту 19 Порядку оформлення № 251 посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_1 скасована рішенням від 11.04.2018 року № 10.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як підтверджено матеріалами справи, 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського РС УДМС України в Полтавській області із заявою про обмін посвідки на постійне проживання від 02.12.2004 року НОМЕР_1 у зв`язку з непридатністю для подальшого користування.

Процедура розгляду заяв для оформлення (обміну) і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства і прийняття за результатом їх розгляду рішень, а також внесення даних до бланків посвідок визначена Тимчасовим порядком розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим Наказом МВС від 15.07.2013, № 681 (надалі - Тимчасовий порядок № 681).

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання визначався до 01 червня 2018 року Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 251 від 28.03.2012 (надалі - Порядок оформлення № 251).

Відповідно до п. 4.1 Тимчасового порядку № 681, обмін посвідки здійснюється в разі наявності підстав, визначених пунктами 14 та 16 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Згідно з п. 4.2. Тимчасового порядку № 681, разом із заявою про обмін посвідки (додаток 13) іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються:1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія; 2) посвідка, що підлягає обміну, а в разі її пошкодження чи втрати - довідка про звернення із заявою про втрату посвідки (довідка органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі; 3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 4) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 5) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері) (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з'являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах).

Відповідно до п. 4.6 Тимчасового порядку № 681, за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і п'ятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.

Про прийняте рішення робиться відмітка в заяві із зазначенням терміну (у разі обміну посвідки на тимчасове проживання), до якого видається посвідка, або про причини відмови в її видачі.

Пунктом 17 Порядку оформлення № 251 передбачено, що рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства приймається в разі:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених законами.

Відповідно до п.2.9 Тимчасового порядку № 681, рішення про видачу або відмову у видачі посвідки, прийняті з порушенням вимог закону, скасовуються наказом голови ДМС повністю або в окремій частині. Посвідки, що були видані на підставі рішень, які скасовані наказом Голови ДМС, визнаються недійсними та підлягають вилученню.

Згідно з пунктом 3.12 Тимчасового порядку № 681, раніше видана посвідка скасовується територіальним органом чи підрозділом ДМС, який її видав, у випадках, передбачених пунктом 19 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Пунктом 19 Порядку оформлення № 251 встановлено, що посвідка на тимчасове проживання скасовується територіальним органом або підрозділом ДМС, який її видав, у разі: 1) отримання від органу Національної поліції, іншого органу виконавчої влади, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів; 2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця та особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи; 3) коли іноземця та особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі; 4) коли дії іноземця та особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров'ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 5) коли уповноваженим органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця та особи без громадянства або їх примусове видворення за межі України; 6) інших випадках, передбачених законами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про імміграцію", Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції: 1) організовує роботу з прийняття заяв разом із визначеними цим Законом документами щодо надання дозволу на імміграцію від осіб, які перебувають в Україні на законних підставах; 2) організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні; 3) організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються; 4) організовує роботу з видання та вилучення у випадках, передбачених цим Законом, посвідок на постійне проживання; 5) забезпечує ведення обліку осіб, які подали заяви про надання дозволу на імміграцію, та осіб, яким надано такий дозвіл.

Пунктом 4.5 Тимчасового порядку №681 встановлено, що працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням заступника начальника управління ДМС України в Полтавській області від 19.02.2018 року № 5/2 відмовлено ОСОБА_1 у видачі (обміні) посвідки на постійне проживання в Україні підставі пп.6 п. 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року № 251 - через наявність іншого випадку, передбаченого законом.

Підставою відмови в обміні посвідки на постійне проживання стало порушення норм законодавства, чинного на момент отримання позивачем посвідки на постійне проживання НОМЕР_1, а саме: отримання такої посвідки без необхідного дозволу на імміграцію, а також за відсутності чинного паспортного документу, що є порушенням, відповідно, статті 11 Закону України "Про імміграцію" (в редакції, чинній на час подання заяви про залишення на постійне проживання в Україні), абз.2 п. 11. Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (в редакції, чинній на час видачі посвідки на проживання).

Статтею 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (в редакції, чинній на час подання заяви про залишення на постійне проживання в Україні) передбачалось, що іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про імміграцію" (в редакції, чинній на час подання заяви про залишення на постійне проживання в Україні), особі, яка постійно проживає за межами України і отримала дозвіл на імміграцію, дипломатичне представництво чи консульська установа України за її зверненням оформляють імміграційну візу, що є чинною протягом року з дня її оформлення. Зазначена особа в'їжджає на територію України в порядку, встановленому законодавством України.

Після прибуття іммігранта в Україну він повинен звернутися протягом п'яти робочих днів до органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем проживання із заявою про видачу йому посвідки на постійне проживання. До заяви мають додаватися копія паспортного документа заявника із проставленою в ньому імміграційною візою та копія рішення про надання дозволу на імміграцію.

Особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, орган спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції за місцем її проживання видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Отже, документами, наявність яких є обов`язковою передумовою для видачі посвідки на постійне проживання є паспортний документ заявника із проставленою в ньому імміграційною візою та рішення про надання дозволу на імміграцію.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним паспортним документом ОСОБА_1 є паспорт громадянина Республіки Вірменія НОМЕР_2, виданий 07 жовтня 2013 року.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час первинного звернення ОСОБА_1 у 2004 році зі заявою про залишення на постійне проживання в Україні, за наслідками розгляду якої видана посвідка НОМЕР_1, позивач не мав паспортного документу.

Як вбачається з матеріалів справи, документом, який підтверджував громадянство позивача, засвідчував його особу, і на підставі якого видана посвідка на постійне проживання в Україні було свідоцтво на повернення в Республіку Вірменія № НОМЕР_3.

Листом № 7/5/-11300 від 04.08.2004 року Адміністрації Державної прикордонної служби України повідомила ВГІРФО УМВС України в Полтавській області про відсутність підстав для видачі позивачу посвідки на постійне проживання, оскільки свідоцтво на повернення в Республіку Вірменія № НОМЕР_3 дійсне тільки для повернення в Республіку Вірменія і дане свідоцтво не є дійсним документом для отримання дозволу на імміграцію.

Отже, свідоцтво на повернення в Республіку Вірменія № НОМЕР_3 не є документом, на підставі якого позивачу видавалась посвідка на постійне проживання НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983 "Про затвердження Порядку формування квоти імміграції, Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень" (що діяла на час видачі позивачу посвідки на постійне проживання), органи, які прийняли рішення про надання дозволу на імміграцію, надсилають його копію протягом двох тижнів безпосередньо заявнику або через МЗС відповідній закордонній дипломатичній установі України. Копія прийнятого рішення про надання дозволу на імміграцію є підставою для оформлення закордонною дипломатичною установою України імміграційної візи особі, якій надано такий дозвіл.

Однак, як у позивача, так і в матеріалах справи ОСОБА_1 про залишення на постійне проживання в Україні відсутнє рішення про надання дозволу на імміграцію і відсутні будь-які докази,

що таке рішення приймалось.

Отже, посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 отримана позивачем на підставі свідоцтва на повернення в Республіку Вірменія, яке не є дійсним документом для отримання дозволу на імміграцію та без необхідного дозволу на імміграцію, що є порушенням статті 11 Закону України "Про імміграцію".

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що УДМС України в Полтавській області правомірно прийнято рішення від 19.02.2018 року № 5/2 про відмову у видачі (обміні) посвідки на постійне проживання в Україні, що ДМС України правомірно відповідно до п.2.9 Тимчасового порядку № 681 винесено наказ № 58 від 03.04.2018 року "Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання", яким скасовано рішення відділу ГІРФО УМВС України в Полтавській області від 02.12.2004 року про видачу посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 щодо громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1, у зв`язку з чим УДМС України в Полтавській області відповідно до пункту 19 Порядку оформлення № 251 посвідка на тимчасове проживання НОМЕР_1 скасована рішенням від 11.04.2018 року № 10.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому згідно ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі № 816/1413/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення - з 29.10.2018 року.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко О.П. Лях