Справа № 815/8023/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2018 року

Київ

справа №815/8023/13-а

адміністративне провадження №К/9901/3832/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача – Юрченко В.П.,

суддів – Васильєвої І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу

Міністерства доходів і зборів України

на постанову

Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року (колегія суддів Е.А. Іванов, Ю.В. Харченко, А.В. Бутенко)

та ухвалу

Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року (колегія суддів А.В. Крусян, О.В. Джабурія, О.І. Шляхтицький)

у справі

№815/2023/13

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія Клуб-ТВ»

до

Міністерства доходів і зборів України

про

визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія Клуб-ТВ» (далі – Товариство) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства доходів і зборів України (далі – Міндоходів) про визнання протиправним та скасування податкових рішень про результати розгляду скарги від 15 жовтня 2013року №13260/6/99-99-10-01-15.

Позов обґрунтовано тим, що позивач не пропустив строків подання скарги до Міндоходів, так як вказана скарга відправлена своєчасно за допомогою поштового зв’язку.

Постановою Одеського окружного адміністративного від 03 грудня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, позов задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано у повному обсязі рішення Міндоходів про результати розгляду скарги від 15 жовтня 2013 року №13260/6/99-99-10-01-15.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія апеляційного суду, виходив з того, що датою належного вручення позивачу листа-відмови Головного управління Міндоходів в Одеській області є 19 вересня 2013 року, а оскільки повторну скаргу подано на пошту 27 вересня 2013 року, то позивачем не пропущено 10-денний строк адміністративного оскарження, який спливає 29 вересня 2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та закрити провадження у справі. Скарга мотивована тим, що рішення контролюючих органів за результатами розгляду скарг платників податків не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків, а тому не є актом індивідуальної дії.

Від позивача надішли до Суду письмові заперечення на касаційну скаргу, за змістом яких Товариство заперечує проти доводів касаційної скарги та просить в її задоволенні відмовити, а рішення судів попередньої інстанції залишити без змін. В обґрунтування заперечень зазначено, що твердження особи, яка подала касаційну скаргу, про неможливість оскарження в порядку адміністративного судочинства спірного рішення не відповідають діючому законодавству.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що з 28 травня 2013 року по 01 червня 2013 року податковим органом проведено позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за лютий 2012 року, про що складено акт перевірки №3311/22-3/33659151 від 07 червня 2013 року, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення від 20 червня 2013 року №№0; .

Позивачем подана скарга №18/1-7 від 18 липня 2013 року до Головного управління Міндоходів в Одеській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення №801/10/15-32-10-02-07 від 16 вересня 2013 року про залишення скарги позивача без задоволення, а податкових повідомлень-рішень - без змін.

Не погодившись з рішенням Головного управління Міндоходів в Одеській області, Товариство звернулося до Міністерства доходів і зборів України зі скаргою, проте рішенням відповідача №13260/6/99-99-10-01-15 від 15 жовтня 2013 року скаргу залишено без розгляду у зв'язку з пропуском 10-денного строку оскарження рішень.

Згідно з п.56.1 та п.56.2 ст.56 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п.56.3 ст.56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Пунктом 56.6 ст.56 Податкового Кодексу України визначено, що у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно з п.56.16 ст.56 Податкового Кодексу України, днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Як встановлено судами попередніх інстанції, скаргу до відповідача Товариство надіслало поштою у встановлений десятиденний термін після отримання рішення податкового органу обласного рівня.

За наведених обставин та з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, Верховний Суд вважає доводи касаційної скарги про те, що оскаржуване рішення не є актом індивідуальної дії в розумінні Кодексу адміністративного судочинства необґрунтованими, оскільки приймаючи спірне рішення відповідач фактично позбавив права позивача на перегляд рішення податкового органу нижчого рівня в порядку адміністративного оскарження.

Щодо несвоєчасного повідомлення відповідача судом першої інстанції про дату, час і місце розгляду справи касаційний суду зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 353 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов’язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Аналізуючи зміст вищенаведеної норми, Верховний Суд дійшов висновку, що у разі розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції справи за відсутності особи, щодо якої немає відомостей про своєчасне повідомлення про дату, час і місце розгляду, касаційний суд обов’язково повинен направити справу на новий розгляд, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача був присутнім в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи, в якому мав можливість надати заперечення та докази на їх підтвердження. Доказів того, що апеляційним судом було відхилено клопотання про витребування додаткових доказів або їх залучення матеріали справи не містять.

Суд касаційної інстанції визнає, що суд першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства доходів і зборів України залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

………………….

………………….

………………….

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник

Судді Верховного Суду