Справа № 308/11065/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря Рабош А.О., Терпай С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Оноківської сільської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним позовом, в якому, з усіма уточненнями, просить: визнати відмову Оноківської сільської ради щодо підписання та проставлення печатки на акті погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами та відмову підписати та поставити печатку на акті прийомки-передачі межових знаків в проекті землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Оноківці, вул. Головна (біля стадіону) протиправною; зобовязати Оноківську сільську раду Ужгородського району повторно розглянути питання щодо підписання та проставлення печатки на акті погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами; щодо підписання та проставлення печатки на акті прийомки-передачі межових знаків в проекті землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Оноківці, вул. Головна (біля стадіону), площею 0,08 га.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Оноківська сільська рада, отримавши 19.09.2016 року від землевпорядної організації клопотання про розгляд та погодження проекту землеустрою ОСОБА_3 на земельну ділянку в с. Оноківці, вул. Головна, б/н, відмовила у погодженні наданого проекту землеустрою, оскільки такий суперечить генеральному плану с. Оноківці, затвердженому у 2015 році.

Вказану відмову позивач вважає протиправною, з огляду на те, що позивач є учасником Виробничого кооперативу «Геолог» (далі кооператив). Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ЗК №001690 від 02.04.1998 року, кооперативу надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва спортивно-оздоровчого комплексу і кафе-магазину. 11.12.2002 року розпорядженням голови Ужгородської РДА за №468 надано дозвіл кооперативу на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу у с. Оноківці, вул. Головна (район футбольного поля). Відповідно до вказаного розпорядження, 18.12.2002 року були розроблені вихідні дані на проектування та архітектурно-планувальне завдання, погоджене Головним архітектором Ужгородського району. Рішенням Виконавчого комітету Оноківської сільської ради від 23.10.2003 року за №77 надано дозвіл голові кооперативу ОСОБА_4 на будівництво спортивно-оздоровчого комплексу і кафе-магазину в с. Оноківці по вул. Головній (біля футбольного поля). 24.12.2009 року рішенням Виконавчого комітету Оноківської сільської ради за №99 надано дозвіл кооперативу на розробку містобудівного обґрунтування для будівництва спортивно-оздоровчого комплексу і кафе-магазину на земельній ділянці площею 0,14 га, яка розташована в с. Оноківці по вул. Головній, б/н (біля стадіону).

Згідно з викопіюванням, погодженим землевпорядником сільської ради, кафе-магазин збудований на території земельної ділянки кооперативу. Між земельною ділянкою кооперативу та футбольним полем сільської ради залишилася ділянка розміром 0,08 га. Враховуючи, що межі ігрового майданчика не поміщалися в територію кооперативу, сільською радою було прийнято рішення виділити одному з учасників кооперативу ОСОБА_3 додатково, впритул ділянки кооперативу, ще 0,08 га. Дане рішення було оформлене 18.12.2012 року за №136 «Про надання ОСОБА_3 дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,08 га, наміченої у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Оноківці, вул. Головна». Вказана ділянка ОСОБА_3 була врахована сільською радою при затвердженні генплану села у 2015 році. Щодо віднесення земельної ділянки до земель рекреаційного призначення, то таке відбулося тільки у 2015 році, тобто через три роки після надання рішення позивачу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Зазначив, що Оноківською сільською радою рішенням від 18.12.2012 року №136 було надано дозвіл позивачу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,08 га наміченої у власність для ведення особистого селянського господарства. За замовленням позивача, Приватним підприємством «Ужгеостар» виготовлено проект відведення вказаної земельної ділянки. Відповідно до ст. 198 Земельного кодексу України для визначення та відновлення меж земельної ділянки при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, передбачено погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Оскільки, Оноківська сільська рада є одним із суміжних власників, необхідно було погодити з нею межі земельної ділянки. У звязку з чим, позивачем було подано до Оноківської сільської ради клопотання про погодження проекту землеустрою (підписання акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами та акту прийомки-передачі межових знаків). Головою Оноківської сільської ради ОСОБА_5 було надано відповідь, якою відмовлено у задоволенні клопотання з тих підстав, що проект суперечить наявній містобудівній документації (Генеральному плану с. Оноківці), а також не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки. Таку відмову позивач вважає протиправною, прийнятою з порушенням законодавства, без належного мотивування та обґрунтування. Зазначена відмова спричинила порушення прав і законних інтересів позивача та створила перешкоди для їх реалізації.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

З письмових заперечень проти позову випливає, що Рішенням Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області IV сесії VII скликання I засідання №40 від 22.12.2015 року затверджено генеральний план суміщений зі схемою планувальних обмежень с. Оноківці. Перед прийняттям вказаного рішення Оноківською сільською радою проводилися громадські слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації. Відповідна процедура була проведена і щодо детального плану території с. Оноківці К-488, територія колишнього господарського двору. Рішенням Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Х сесії VII скликання №207 ВІД 13.07.2016 року затверджено детальний план території с. Оноківці К-488, територія колишнього господарського двору. На період внесення змін до забудови (2014 р.), територія використовувалася як пасовище, частково як огороди. Дана інформація зазначена у протоколі № 9 Громадського слухання «Детального плану території с. Оноківці К-488, територія колишнього господарського двору» від 29.06.2016 року.

19.09.2016 року Приватне підприємство «Ужгеостар» звернулося до Оноківської сільської ради з клопотанням за вих. №109 від 09.09.2016 відносно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3. 27.09.2016 року Оноківською сільською радою надано відповідь, в якій повідомлено про те, що оскільки відповідно до Генерального плану забудови с. Оноківці, затвердженого Рішенням Оноківської сільської ради IV сесії VII скликання від 22.12.2015, вказана земельна ділянка, згідно наявних у проекті із землеустрою матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (збірний кадастровий план) належить до земель рекреаційного призначення, Оноківська сільська рада вимушена відмовити у погодженні проекту із землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, так як це суперечить наявній містобудівній документації (генеральному плану) та не відповідає цільовому призначенню. З огляду на що, Оноківська сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень та у спосіб встановлений законодавством України.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків.

Конституцією України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави; об'єктом права власності Українського народу.

Відповідно до статті 13 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють від імені Українського народу права власника в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом, 09.11.2012 року гр. ОСОБА_3 звернулася із заявою до Оноківської сільської ради про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки 0,08 га для особистого селянського господарства по вул. Головна, б/н.

Рішенням Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ХVI сесії VI скликання від 18.12.2012 року за №136 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», ОСОБА_3 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,08 га, наміченої у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Оноківці, вул. Головна». Вказане рішення є чинним. Доказів щодо його скасування не надано.

З аналізу наведеного, можна прийти до висновку, що оскільки позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, місце розташування об'єкта відповідало вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом також встановлено, що за замовленням гр. ОСОБА_3, Приватним підприємством «Ужгеостар» виготовлено проект відведення вказаної земельної ділянки (далі Проект), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією такого.

19.09.2016 року Приватне підприємство «Ужгеостар» звернулося до Оноківської сільської ради з клопотанням за вих. №109 від 09.09.2016 відносно погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3.

Як випливає з Проекту, одними з його складових є акт про погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, а також акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, які мають бути підписані, в тому числі, відповідачем як суміжним власником.

Відповідно до ст. 198 Земельного кодексу України, для визначення та відновлення меж земельної ділянки при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, передбачено погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

27.09.2016 року Оноківською сільською радою надано відповідь, в якій повідомлено про те, що оскільки відповідно до Генерального плану забудови с. Оноківці, затвердженого Рішенням Оноківської сільської ради IV сесії VII скликання від 22.12.2015, вказана земельна ділянка, згідно наявних у проекті із землеустрою матеріалів геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (збірний кадастровий план) належить до земель рекреаційного призначення, Оноківська сільська рада вимушена відмовити у погодженні проекту із землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, так як це суперечить наявній містобудівній документації (генеральному плану) та не відповідає цільовому призначенню.

Як зазначав представник позивача, Оноківською сільською радою не було належного обґрунтування наданої відмови від погодження проекту землеустрою (підписання акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами та акту прийомки-передачі межових знаків), оскільки на час надання сільською радою (18.12.2012 року) дозволу на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки, така відповідала, зокрема Генеральному плану с. Оноківці, і не належала до земель рекреаційного призначення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Формування земельних ділянок здійснюється на підставі документації із землеустрою відповідно до вимог статті 79-1 Земельного кодексу України. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Наказом Державного комітету земельних ресурсів від 8 травня 2010 р. №376 затверджена Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (далі Інструкція), яка визначає механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Складовою частиною процесу виготовлення технічної документації зокрема є встановлення та узгодження меж земельної ділянки, виготовлення кадастрового плану та проведення зйомки.

Виконавцем технічної документації є юридична особа, що володіє необхідними технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа-підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням (п. 1.3 Інструкції).

Відповідно до п. 3.12 Інструкції, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності: власника (користувачі земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноважена ним (ними) особою.

В проекті акту погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористуванні, акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, чітко зазначено місце підпису представника сільської ради.

Посилання відповідача на новий генеральний план, як на підставу відмови у вчиненні дій, яких вимагає позивач, не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно Інструкції, встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою.

Погодження проекту землеустрою врегульоване ст. 186-1 Земельного кодексу України. У вказаній статті чітко передбачено підстави для відмови у погодженні документації із землеустрою.

Новий Генеральний план с. Оноківці був затверджений у 2015 році, а рішення відповідача про надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою 18.12.2012 року.

Відповідно до Рішенні Конституційного суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування с відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевою самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевнені тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, на момент розгляду даної справи судом, рішення Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ХVI сесії VI скликання від 18.12.2012 року за №136 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», є чинним та підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржені позивачем дії відповідача, суд вважає, що такі не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що такі дії відповідача є протиправними, прийняті відповідачем необґрунтовано, без дотриманням вимог законів України, що є підставою для задоволення позовних вимог. А відтак, позов підлягає до задоволення.

На підставі та керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до Оноківської сільської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати відмову Оноківської сільської ради щодо підписання та проставлення печатки на акті погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами та відмову підписати та поставити печатку на акті прийомки-передачі межових знаків в проекті землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Оноківці, вул. Головна (біля стадіону) протиправною.

Зобовязати Оноківську сільську раду Ужгородського району повторно розглянути питання щодо підписання та проставлення печатки на акті погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами; щодо підписання та проставлення печатки на акті прийомки-передачі межових знаків в проекті землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Оноківці, вул. Головна (біля стадіону), площею 0,08 га.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 03.10.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6