Справа № 805/3035/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року справа №805/3035/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів Шишова О.О., Блохіна А.А., секретар судового засідання Романченко Г.О., за участі позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року (повне судове рішення складене 03 серпня 2018 року у м. Слов'янську) у справі № 805/3035/18-а (головуючий в І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування актів, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2018 року ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у якому просила суд визнати акти про розслідування нещасного випадку та про нещасний випадок виробничого характеру протиправними та скасувати їх, зобов'язати скласти нові акти, за висновком яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків та взяти зазначений випадок на облік.

В обґрунтування позову зазначила, що складені 19 березня 2018 року Бахмутським відділом поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області акт № 1 за формою НТ*, відповідно до якого неможливо встановити обставини, що призвели до нещадного випадку, а також акт за формою Н-5*, відповідно до якого неможливо встановити обставини, що призвели до нещасного випадку протиправними, просила суд їх скасувати та зобов'язати відповідача скласти нові акти за висновками яких сказати, що нещасний випадок трапився при проходженні служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків та звіти зазначений випадок на облік.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року закрито провадження у справі. Рішення мотивоване тим, що за суб'єктивним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами в порядку, визначеному Цивільного процесуального кодексу України (а.с.220-222).

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував представник відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені наступні обставини справи.

02 травня 2018 року ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області в особі Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, у якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати акт складений Бахмутським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19 березня 2018 року за формою Н-5* розслідування нещасного випадку, що стався у період часу з 25.02.2010 по 11.05.2016 з інспектором СВ Бахмутського відділу ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1, за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків;

- визнати протиправним та скасувати акт №1 складений Бахмутським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 19 березня 2018 року за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, що стався у період часу з 25.02.2010 по 11.05.2016 з інспектором СВ Бахмутського відділу ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1;

- зобов'язати відповідача - Головне управління Національної поліції в Донецькій області в особі Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області за фактом нещасного випадку, що стався у період часу з 25.02.2010 по 11.05.2016 з інспектором СВ Бахмутського відділу ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_1, відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що стався в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України №1346 від 27.12.2002 скласти акти за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов'язаний із виконанням службових обов'язків та взяти зазначений випадок на облік (а.с.4-9).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав: фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Відповідно до частини першої ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист…

За визначенням, закріпленим у пункті 7 частини першої статті 4 згаданого Кодексу, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з частиною першою статті 19 цього ж Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За вивченням матеріалів справи встановлено, що акти відповідача складені комісією з розслідування нещасного випадку (захворювання) позивача, яка не є юридичною особою, та утворена на підставі наказу № 195 від 20.09.2017 (а.с. 113-114).

Крім того, як вбачається зі змісту зазначеного наказу до складу комісії увійшли як представники суб'єкта владних повноважень - поліції, так і представники лікарняних закладів. Відтак, комісія, створена для розслідування нещасного випадку, не є суб'єктом владних повноважень у розумінні статті 4 КАС України. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що зазначена комісія не здійснювала владні управлінські функції на основі законодавства, а розслідувала нещасний випадок та склала акти, які не є актами індивідуальної дії, а дії чи бездіяльність щодо складення таких актів не можуть бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Враховуючи викладене, за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду місцевими загальними судами в порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 24.01.2018 у справі № 805/17614/13 (номер судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 71829593).

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

Керуючись п.3 ч.4 ст.169, ч.4 ст.241, ч.5 ст.250, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст. 321, ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі № 805/3035/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 31 жовтня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: І.В. Сіваченко

А.А. Блохін

О.О. Шишов