Справа № 805/1861/16-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2018 року

Київ

справа №805/1861/16-а

адміністративне провадження №К/9901/30943/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року (Суддя: Троянова О.В.),

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2016 року (Судді: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.),

у справі №805/1861/16-а

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_2.) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області) про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.06.2016 року № , №, визнання незаконним та скасування наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 16.05.2016 року № 169 про проведення перевірки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2016 року у задоволенні позову відмовлено (арк. справи 66-70).

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції позивач звернулась до Верховного суду з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права просила суд скасувати судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В доводах касаційної скарги зазначила, що контролюючим органом порушені вимоги статей 75, 80 Податкового кодексу України,оскільки перевірку проведено за відсутності підстав; акт прийнятий з порушенням вимог діючого законодавства, який позивач не підписувала, та представниками відповідача не надано суду жодних належних підтверджуючих доказів правомірності прийняття рішення. До того ж наказ на проведення перевірки позивач не отримувала, отже не мала право його оскаржити. Крім цього відповідачем не доведено, що саме ОСОБА_2, а не інша особа здійснювала діяльність за адресою: АДРЕСА_1 і суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, наданий позивачем договір оренди нежитлового приміщення від 02 травня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 надала в оренду з 02.05.2016 року по 02.09.2016 року магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1. Отже на момент перевірки магазином користувалась ОСОБА_3 та здійснювала підприємницьку діяльність.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 345 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

З огляду на відсутність клопотань про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права в розрізі спірного питання, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, у період з 17 травня 2016 року по 19 травня 2016 року на підставі Наказу ГУ ДФС у Донецькій області №169 від 16.05.2016 року, направлень №123, 124 від 17.05.2016 року, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, Головним управлінням державної фіскальної служби у Донецькій області проведено фактичну перевірку магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) за результатами якої складений акт перевірки від 19.05.2016 року №41/05/99/14/05/НОМЕР_2 з висновками про наступні встановлені контролюючим органом порушення позивачем:

- п.1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не проведення розрахункової операції через зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи РРО та не видачі розрахункового документу встановленого зразку;

- п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 7 225,50 грн.;

- постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» в частині реалізації алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних цін;

- ст.85 Податкового кодексу України в частині не надання дозвільних та реєстраційних документів до перевірки на вимогу перевіряючих (арк. справи 9-10).

З урахуванням висновків акту перевірки, відповідачем, 09 червня 2016 року прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за порушення п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначені до сплати штрафні (фінансові) санкції у сумі 14 451 грн.;

- № яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за порушення п. 2 постанови КМУ від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» визначені до сплати штрафні (фінансові) санкції у сумі 10 000 грн (арк. справи12,13).

Незгода з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та наказом про проведення перевірки є спірним питанням даної справи.

Щодо доводів касаційної скарги відносно порушення відповідачем порядку проведення перевірки, не отримання позивачем наказу про проведення перевірки (що не дало змогу його оскарження), а також документального не підтвердження встановленого порушення суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до вимог статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як встановлено судом, перевірка призначена на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, якою передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п. 80.7 статті 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 Податкового кодексу України, яка, окрім іншого передбачає складання акта за результатами проведеної перевірки, який надається платнику, або уповноваженій особі платника, який зобов'язаний його підписати, або підписати його з зауваженнями. У разу відмови від підписання акта перевірки, посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт.

Як встановлено судом, на виконання вимог Податкового кодексу України Керівником Головного управління ДФС у Донецькій області прийнято наказ №169 від 16.05.2016 року про проведення з 17 травня 2016 року фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Указу Президента України від 12 червня 1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року №854, Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затвердженими наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24.07.2002 року №218 , Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року №833 та інших законодавчих актів за період з 01.01.2015 року по 26.05.2016 року (арк. справи 39).

На виконання вимог наказу про проведення фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_2, податковим органом виписані направлення на проведення перевірки №123, 124 від 17.05.2016 року (арк. справи 36-37).

17 травня 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Донецькій області, а саме: головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями Хитриком О.А. та головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями Цукановим Є.В. складено акт про відмову від підпису у направленні на перевірку №40/05/99/14/05/НОМЕР_2 та Наказу на перевірку № 169 від 16.05.2016 р. у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1, господарську діяльність в якому здійснює ФО-П ОСОБА_2 (НОМЕР_2) (арк. справи 38).

Як вбачається з акта перевірки ФОП ОСОБА_2 була присутня під час проведення перевірки. У зв'язку з тим, що позивач самостійно відмовилась від отримання направлень та наказу на проведення фактичної перевірки, що зафіксовано відповідним актом контролюючого органу, суд не приймає до уваги твердження позивача в касаційній скарзі про порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України при проведенні фактичної перевірки, та оформленні її результатів. Крім того, інспектори податкового органу, що здійснювали фактичну перевірку були допущені на об'єкт торгівлі і за результатами проведеної перевірки склали відповідний акт перевірки від 19.05.2016 року №41/05/99/14/05/НОМЕР_2 з наступними порушеннями:

- перевірка проведена в присутності ФОП ОСОБА_2 (документ, що посвідчує особу перевіряючим не наданий); відомості про реєстратор розрахункових операцій, книга обліку розрахункових операцій, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, інші документи - накладні, товарно - транспортні накладні на товар, який знаходиться на реалізації в магазині (згідно Додатку 3 до акту - арк. справи 45-47) на загальну суму 7 225,50 грн. тощо - перевіряючим не надано.

-проведення розрахункових операцій проведено без застосування реєстратора розрахункових операцій при продажу товарів, а саме горілка «Хлібний Дар» класична 1л, 1 пляшка за ціною 16,00 грн. Факт продажу підтверджується чеком терміналу Ощадбанку № 627 від 17.05.2016 року, час виконання операції 14-30, адреса: магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_2

- розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції на руки покупцю не наданий, не роздрукований.

- фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій не встановлено, наявність та цілісність пломб не встановлено, РРО до огляду не наданий, КОРО до перевірки не надано.

- від перерахування грошових коштів на місці проведення розрахунків ФОП ОСОБА_2 відмовилась, Х - звіт не наданий, відповідність або невідповідність сум готівкових коштів встановити неможливо.

Згідно висновків перевірки, під час перевірки встановлено порушення п. 1,2,12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265, постанови КМУ № 957 від 30.10.2008 р. «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», ст. 85 Податкового кодексу України (арк. справи 9-11).

Відповідно до додатку до акту перевірки № 1 від 17.05.2016 року позивачу запропоновано надати у термін до 19.05.2016 року на адресу відповідача перелік документів, відповідно до вимог ст.85 Податкового кодексу України (арк. справи 48).

Проте 17 травня 2016 року посадовими особами ГУ ДФС у Донецькій області, а саме: головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями Хитриком О.А. та головним державним ревізором-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями Цукановим Є.В. складені Акти: № 41/05/99/14/05/НОМЕР_2 про відмову від надання документів до перевірки (арк. справи 50) та №42/05/99/14/05/НОМЕР_2 про відмову від отримання та підписання акту перевірки (арк. справи 51).

До того ж, посадовими особами відповідача під час проведення перевірки було запропоновано надати необхідні документи для проведення перевірки, що підтверджується додатком №1 до акту перевірки (арк. справи 48).

Крім цього 19.05.2016 року посадовими особами відповідача складено Акт № 43/05/99/14/05/НОМЕР_2 про відмову від надання документів до перевірки (арк. справи 49).

Під час проведення фактичної перевірки позивач не надала необхідні документи на вимогу перевіряючих, як і будь-яких доказів для спростування виявлених порушень, відображених в акті фактичної перевірки також не надала, тоді як акт перевірки складений відповідачем з належним обґрунтуванням і документальним підтвердженням встановлених порушень, зокрема: чеком терміналу Ощадбанку № 627 від 17.05.2016 року, відомості ТМЦ, фото магазину, фото товару, витяг із системи почекової передачі даних.

Щодо зауваження позивача про невідповідність Акту перевірки діючому законодавству у зв'язку із його не підписанням ФОП ОСОБА_2 колегія суддів зазначає, що по-перше, відмова від підписання акта перевірки належним чином оформлена відповідачем відповідним актом, а по-друге, у відповідності до статті 86 ПК України, відмова платника податків від підписання акта перевірки не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

До того ж суд не приймає посилання позивача в доводах касаційної скарги на те, що відповідачем не доведено, що саме ОСОБА_2, а не інша особа здійснювала діяльність за адресою: АДРЕСА_1, оскільки між позивачем та ОСОБА_3 укладений договір оренди нежитлового приміщення від 02 травня 2016 року (на період з 02.05.2016 року по 02.09.2016 року), оскільки такі доводи не можуть свідчити про неможливість здійснення нею підприємницької діяльності у вказаному приміщенні, а порушення, встановлені відповідачем належним чином зафіксовані в акті перевірки та підтверджені відповідними документальними доказами. До того ж остання була присутня під час проведення перевірки, та жодних документальних доказів та відповідних пояснень з приводу того, що за цією адресою вона не здійснює підприємницьку діяльність, внаслідок укладеного договору оренди, та того, що товар їй не належить контролюючому органу не надала.

Отже доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2016 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко