Справа № 311/426/18
Суддя: Степаненко Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до

інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Вергуна Ігоря Ігоровича, місце роботи: м.Запоріжжя, вул.Перемоги,96,

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові ОСОБА_1 вказує, що 03.02.2018 року він отримав рекомендованим листом постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 758733 від 15.01.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.

Згідно оскарженої постанови, 15.01.2018 року, об 11 год. 45 хв., на майдані «Волі» по вул. Поштовій,69, в м. Запоріжжі, він керував транспортним засобом з переобладнанням т.з., з порушенням законодавства, встановлених норм, правил і стандартів, що стосується безпеки руху, а саме: встановлене ще одне (1) додаткове місце для сидіння, що не відповідає записам у свідоцтві (ДДР №028960) про реєстрацію, а сааме - встановлено 20 місць, замість 19, чим порушено вимоги п.31.3 (А) ПДР.

Із вказаною постановою він не згоден.

З 01.11.2017 року, відповідно наказу № 14/11-17/к від 01.11.2017 року, він працює на посаді водія, на підприємстві ТОВ «Запоріжбастранс», яке здійснює нерегулярні перевезення пасажирів.

и

Транспортний засіб «Volkswagen LT 35», д.н. НОМЕР_1, згідно тимчасового реєстраційного талону, належить саме - ТОВ «Запорожбастранс».

Вважає, що при винесенні у відношенні нього оскарженої постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідачем неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи; недоведено обставини, що мають значення для справи, які відповідач вважав встановленими; порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права; висновки постанови не відповідність обставинам справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем не були з'ясовані обставини справи, а саме: не було встановлено істину, чи дійсно, він вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КУпАП, чи в його діях склад правопорушення.

Зазначенні обставини вказують на формальний розгляд справи та поверховість, неповноту перевірки за фактом здійснених ним дій.

Йому не було забезпечені права на юридичну допомогу, не були роз'яснені права.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову серія БР №758733 від 15.01.2018 року, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу в його відсутності.

В судовому засіданні 23.05.2018 року позивач підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених у адміністративному позові, просить суд його задовольнити.

Також він пояснив, що в момент складання відносно нього протоколу та постанови, які є предметом розгляду, транспортним засобом він не керував.

Не заперечує того факту, що в транспортному засобу «Volkswagen LT 35», д.н. НОМЕР_1, який належить ТОВ «Запорожбастранс», дійсно було встановлено додаткове місце, але не ним, та воно пристосовано не для перевезення пасажирів, а для відпочинку водія.

Представник позивача в особі ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

В судовому засіданні 23.05.2018 року представник позивача в особі ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у адміністративному позові, просить суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Разом з тим, відповідач надав письмовий відзив на адміністративним позов, відповідно до якого, він заперечує проти позову, вважає його безпідставним та надуманим.

Стверджує, що 15 січня 2018 року, приблизно об 11 год. 45 хв., на майдані Волі по вул. Поштова, 69 у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen LT 35», державний номерний знак НОМЕР_1, з переобладнанням ТЗ, з порушенням законодавства, встановлених правил і стандартів, що стосуються безпеки руху, а саме: встановлено ще одне (1) додаткове місце для сидіння, що не відповідає записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме - встановлено 20 місць замість 19, чим порушив вимоги п. 31.3 (а) Правил дорожнього руху України.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності сторін.

Ухвалою судді від 14.02.2018 року адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 21.02.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 758733 від 15.01.2017 року, винесеної інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП

лейтенантом поліції Вергуном Ігорем Ігоровичем, копія якої є в справі, зазначено, 15.01.2018 року, о 11 год. 45 хв., на майдані «Волі», по вул. Поштовій,69, в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen LT 35», державний номерний знак НОМЕР_1, з переобладнанням ТЗ, з порушенням законодавства, встановлених правил і стандартів, що стосуються безпеки руху, а саме: встановлено ще одне (1) додаткове місце для сидіння, що не відповідає записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а саме - встановлено 20 місць замість 19, чим порушив вимоги п. 31.3 (а) Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680, 00 грн.

Як вбачається з наказу № 14/11-17/к від 01.11.2017 року, копія якого є в справі, з 01.11.2017 року позивач працював на посаді водія, на підприємстві ТОВ «Запоріжбастранс».

Транспортний засіб «Volkswagen LT 35», д.н. НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та тимчасового реєстраційного талону, копія якого є в справі, належить ТОВ «Запорожбастранс».

Як вбачається з наказу № 15/11-17/к від 02.11.2017 року, копія якого є в справі, транспортний засіб «Volkswagen LT 35», д.н. НОМЕР_1 був закріплений за позивачем.

Як вбачається з подорожнього листа, копія якого є в справі, та не заперечується позивачем, 15.01.2018 року позивач на зазначеному транспортному засобі повинен був здійснювати перевезення пасажирів, виконуючи свої професійні обов'язки.

Відповідно до п. 31.3 (а) Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за: керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст. 72-77 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, кожна сторона у справі, зобов'язана надати суду належні та достатні докази на підтвердження своїх вимог та заперечень. Крім того, у даній категорії справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта власних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано відповідачем належні та достатні докази на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП. У постанові про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні посилання на докази, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення

адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду усправі № 337/3389/16-а від 30.05.2018 року зазначено, якщо у постанові про накладення адмінправопорушення у справах про порушення Правил дорожнього руху України не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис, то це виключає можливість прийняття його в якості належного доказу.

Відповідачем до відзиву було надано відеозапис, на якому, як стверджує відповідач, зафіксовано факт вчинення позивачем правопорушення, яке є предметом розгляду.

Разом з тим, враховуючи викладене, суд вважає, що даний доказ є неналежним, оскільки, в оскаржуваній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Ухвалами суду від 23.05.2018 року та 20.07.2018 року було визнано явку відповідача в судове засідання обов'язковою та зобов'язано надати суду оригінал справи про адміністративне правопорушення, яке є предметом даного розгляду. Ухвала суду виконана не була.

Крім того, 28.08.2018 року на адресу начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області судом було направлено лист з проханням забезпечити негайне виконання вищевказаних ухвал суду та надати до Василівського районного суду Запорізької області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.121 КУпАП, який є предметом даного спору. Однак, даний матеріал суду надано не було, що позбавило суд можливості його дослідження в судовому засіданні з метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду даної справи.

В судовому засіданні відповідачем не було надано належні, достатні, допустимі, докази на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яке є предметом даного розгляду, а також на підтвердження дотримання вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення..

Відповідно до п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, аналізуючи вищевикладені обставини справи, а також законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об'єктивності, справедливості та розумності, суд вважає можливим задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 758733 від 15.01.2017 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1, винесену інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Вергуном Ігорем Ігоровичем.

Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 суд вважає необхідним закрити.

Судові витрати, відповідно до ст.ст.132, 139 КАС України, суд вважає необхідним віднести за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Керуючись Конституцією України, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою КМ України 10.10.2001 року №1306 зі змінами, ст.ст.9, 122, 245 КУпАП, ст.ст. 8-10, 14, 15, 72-77, 90, 132, 139, 192-194, 205, 211, 229, 241 -246, 250, 251, 252, 255, 286, 292, 293, 295 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов-задовольнити.

Скасувати постанову серії БР № 758733 від 15.01.2017 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1, винесену інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Вергуном Ігорем Ігоровичем - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.121 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справаи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського

районного суду Ю.А.Степаненко