Справа № 1140/2424/18
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м.Кропивницький Справа № 1140/2424/18

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Пасічник Ю.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (25030, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, , надалі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить:

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії призначеної позивачеві з 31.05.2013р., із урахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (на підставі довідок про додаткові види грошового забезпечення (надбавки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02.05.2018р. №245 та від 23.05.2018р. №464/0/11-28-05-28, Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018р. №15/Д): сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (7774,09 грн.), матеріальної допомоги на оздоровлення (21918,37 грн.), премій (43428,69 грн.), компенсації за невикористану відпустку (47414,19 грн) та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії у період з 31.05.2013р. до 01.01.2018р.;

-зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відновити порушені особисті майнові права та здійснити перерахунок і виплату належної позивачеві з 01.01.2018р. пенсії з застосуванням правової норми щодо максимального (80) відсотка від грошового забезпечення, яка діяла на час її первісного призначення (31.05.2013-01.01.2018).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 31.05.2013р. є пенсіонером за вислугу років по лінії ДПС України відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У квітні 2018р. позивач дізнався, що йому було неправильно нараховано та виплачено відповідачем пенсія у період з 31.05.2013р. до 01.01.2018р., а саме не було враховано та безпідставно зменшено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (7774,09 грн.), матеріальну допомогу на оздоровлення (21918,37 грн.), премію (43428,69 грн.), із яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, в результаті чого пенсію протягом вказаного часу нараховувалась та виплачувалась в значно менших розмірах 4564,06 грн.

У звязку з чим, позивач 06.06.2018р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням усіх видів грошового забезпечення з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (на підставі довідок про додаткові види грошового забезпечення (надбавки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02.05.2018р. №245 та від 23.05.2018р. №464/0/11-28-05-28, Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018р. №15/Д).

Листом від 11.06.2018р. №11001-Ф-С-18-012552 позивачеві було відмовлено з перерахунку пенсії з тих підстав, що додаткові види грошового забезпечення, про які зазначив позивач, не належать до надбавок, доплат або підвищень, отже відсутні підстави для їх врахування під час визначення розміру пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач, з посилання на Закони України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови КМУ від 09.03.2006р. №268, від 17.07.1992р. №393, 30.10.1998р. №1716, від 21.02.2018р. №103 просить суд позов задовольнити в поновному обсязі.

Відповідачем, 19.09.2018р. надано відзив на позов, яким вимоги не визнаються з тих підстав, що відмова позивачеві у перерахунку пенсії на підставі чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, якими врегульовано порядок перерахунку пенсій (а.с.45,46).

Ухвалою суду від 11.09.18 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи.

В судове засідання 12.10.2018р. відповідач не зявився.

30.10.2018р. позивачем та відповідачем подано заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.77,79).

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши докази і письмові доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач проходив службу в органах Державної податкової служби та наказом №382-0 від 30.05.2013р. був звільнений з посади та податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «б» (через хворобу) (а.с.53).

Згідно протоколу за пенсійною справою НОМЕР_2 (ДПА) від 31.05.2013р. позивачеві призначено пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення (а.с.49).

Згідно вказаного протоколу та грошового атестату №22 (а.с.53 звор. бік), для обрахунку пенсії було взято грошове забезпечення з наступними складовими: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці за виконання особливо важливої роботи, премія щомісячна, надбавка за таємність, доплата від належної суми пенсії.

Згідно довідки Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 11.06.2013р. №3/05-032 (а.с.54 звор. бік) додаткові види грошового забезпечення позивача для обрахунку пенсії за період з травня 2011р. по квітень 2013р. складались з надбавок за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, за роботу в умовах режимних обмежень, а також премії.

При цьому суд зазначає, що вказана довідка не містить таких додаткових складових грошового забезпечення, як сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, а тому дії відповідача під час призначення пенсії щодо обрахунку її розміру є правомірними, оскільки здійснені на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи.

Разом з тим, щодо врахування під час обрахунку пенсії, таких складових грошового забезпечення, як сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В травні 2018р. позивач, за його зверненням, отримав:

- від Головного управління ДФС у Кіровоградській області довідку №245 від 02.05.2018р. про додаткові види грошового забезпечення з травня 2011р. по травень 2013р., яка крім складових визначених у довідці від 11.06.2013р. №3/05-032, містить матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань (а.с.23);

- від Новоукраїнської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області довідку №15/Д від 24.05.2018р. про додаткові види грошового забезпечення з вересня 2011р. по червень 2012р., яка крім складових визначених у довідці від 11.06.2013р. №3/05-032, містить матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань (а.с.24);

- від Головного управління ДФС у Кіровоградській області довідку від 23.05.2018р. №464/0/11-28-05-28 про виплату компенсації за невикористану відпустку в сумі 47414,19 грн. на яку нараховувались та сплачувались Єдиний соціальний внесок (а.с.28).

З метою врегулювання питання щодо перерахунку пенсії з урахуванням додаткових складових грошового забезпечення зазначених у вищевказаних довідках, позивач 06.06.2018р. звернувся до відповідача з електронним зверненням (а.с.29).

Листом від 11.06.2018р. позивача було поінформовано, що додаткові види грошового забезпечення, про які зазначив позивач, не належать до надбавок, доплат або підвищень, отже відсутні підстави для їх врахування під час визначення розміру пенсії (а.с.30).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, в цій частині, суд виходить з наступного.

Згідно загального положення ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 р. №1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ст. 4 Закону №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно загального положення ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03 р. №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 5 вказаного Закону №1058-IV виключно цим Законом визначаються: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Тобто, згідно спеціальних Законів України, що регулюють питання пенсійного забезпечення, передбачено включення до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії всіх видів доходу, з якого були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, і вказаний Закон також поширюється і на військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

В той же час, відповідно до ч.3 ст. 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) як закону спеціального щодо визначення статусу військовослужбовців та прирівняних до них осіб, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

-відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

-щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно п.п. 3 ч. 2 Постанови КМУ від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10.03.15 р. №21-70а15 http://reyestr.court.gov.ua/Review/43310877, і суд враховує її під час розгляду справи.

Стосовно позовних вимог про врахування при обчисленні пенсії суми компенсації за невикористану відпустку, суд зазначає наступне.

Державні гарантії права на відпустки, визначення умов, тривалості і порядку надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлені Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон №504/96-ВР).

Стаття 24 Закону №504/96-ВР гарантує, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні.

Частина 3 ст. 41 Закону № 2262-XII не містить положень про включення до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії такої виплати, як компенсація за невикористану відпустку. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 24 Закону №504/96-ВР, які пов'язані зі звільненням працівника.

Отже, грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час (п.2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати), тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків і має компенсаційний характер, пов'язаний, як правило, із фактом звільнення працівника.

Таким чином, грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці осіб на яких розповсюджується дія Закону № 2262-XII, та з якої обраховується пенсія, оскільки має інше правове призначення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 10 квітня 2018 року по справі №205/4584/16-а(2а/205/3/17) №К/9901/21851/18.

Відповідно до ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача стосовно не включення при обчисленні пенсії суми компенсації за невикористану відпустку - слід відмовити.

Щодо зобовязання відповідача врахувати при перерахунку пенсії премії суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом, під час призначення пенсії позивачеві було враховано складові грошового забезпечення зазначені в грошовому атестаті №22 (а.с.53 звор. бік), який містить таку складову, як премія в розмірі 30% посадового окладу і саме виходячи з цього розміру премії позивачеві обраховувалась пенсія.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" врегульовані Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 р. № 3-1 (надалі Порядок 3-1).

За змістом положень пункту 24 Порядку 3-1, органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Крім того, з матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що останній перерахунок пенсії позивачеві здійснено відповідачем на підставі довідки Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 12.04.2018р. №221 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яка містить наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, надбавка за вислугу років (50%) (а.с.61 звор. бік). Тобто, вказана довідка не містить такої складової, як премія.

Таким чином, суд не вбачає в діях відповідача порушень порядку призначення та перерахунку пенсій щодо врахування такої складової, як премія, а тому позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги в частині віднесення до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

-у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

-у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач 06 червня 2018р. звернувся до відповідача з довідками про додаткові види грошового забезпечення (надбавки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02.05.2018р. №245 та Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018р. №15/Д, то право на перерахунок пенсії з урахуванням таких складових грошового забезпечення, як грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, виникло у позивача з 01.06.2018р. і відповідно пенсія має бути перерахована за минулі 12 місяців, тобто з 01.06.2017р.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням правової норми щодо максимального (80) відсотка від грошового забезпечення, яке діяло на час її первісного призначення суд зазначає наступне.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що станом на дату призначення позивачеві пенсії (30.05.2013р.), її розмір обраховувався виходячи з 80% грошового забезпечення (а.с.49).

Нарахування та виплата позивачеві пенсії, виходячи з 80% грошового забезпечення здійснювалась до перерахунку пенсії, який здійснено 01.05.2018р., після якого розмір пенсії почав обраховуватись виходячи з 70% грошового забезпечення (а.с.59).

З метою врегулювання спору щодо розміру пенсії, позивач 09.04.2018р. звернувся до відповідача з електронним зверненням (а.с.31,32).

Листом від 17.04.2018р. позивача було поінформовано, що перерахунок пенсії із застосуванням 70% розміру грошового забезпечення здійснено на підставі ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ в редакції чинній на момент перерахунку пенсії, якою передбачено максимальний розмір пенсії 70% грошового забезпечення, а тому здійснювати перерахунок пенсії із розміру, вищому ніж 70% грошового забезпечення, немає правових підстав (а.с.33).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, в цій частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. б) ч. 1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах - особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

Частиною 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції, яка була чинною на час призначення позивачу пенсії) було встановлено, що ммаксимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1,-100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні (Закон України від 27 березня 2014 року № 1166-VII) внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, згідно яких цифри 80 замінено цифрами 70.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 80% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням ОСОБА_2 Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року визначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що вони стосуються людини і громадянина (фізичної особи).

Відповідно до ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням ОСОБА_2 Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина, що міститься в частині 3 статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. ОСОБА_2 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_2 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до частин 2, 3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася у ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесення Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідно грошового забезпечення стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верхового Суду від 03 квітня 2018 року у справі справа №175/1665/17 (провадження №К/9901/9550/18; від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд зазначає, що ОСОБА_2 Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення ОСОБА_2 Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях ОСОБА_2 Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях ОСОБА_2 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція також викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Стаття 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, під час проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років, протиправно змінив розмір його пенсії, обмеживши максимальний розмір пенсії 70 процентами відповідних сум грошового забезпечення, а тому вказані дії відповідача необхідно визнати протиправними та зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 80 % грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії, в редакції статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб, чинної станом на дату призначення пенсії.

Отже, враховуючи вищевикладене та положення п.4 ч.1 ст.245 КАС України, за змістом якого у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, тому суд задовольняє спосіб поновлення порушених прав позивача у вигляді зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018року у розмірі 80% грошового забезпечення.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги в частині перерахунку пенсії із застосування 80% грошового забезпечення, підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити в частині визнання протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивачеві із урахуванням складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (на підставі довідок про додаткові види грошового забезпечення (надбавки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02.05.2018р. №245 та Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018р. №15/Д): сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення. Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження розміру пенсії позивачеві граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобовязати здійснити перерахунок пенсії виходячи із розміру 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-263, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (25030, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із урахуванням складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (на підставі довідок про додаткові види грошового забезпечення (надбавки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02.05.2018р. №245 та Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018р. №15/Д): сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із урахуванням складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (на підставі довідок про додаткові види грошового забезпечення (надбавки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 02.05.2018р. №245 та Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 24.05.2018р. №15/Д): сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, починаючи з 01.06.2017р.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виходячи із розміру 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) здійснені ним витрати на оплату судового збору в сумі 352,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3