Справа № 826/4742/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

28 вересня 2018 року справа №826/4742/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 )
до1. Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту відповідач 1, ГУ ПФУ в м. Києві) 2. Київського міського військового комісаріату (далі по тексту відповідач 2)
про1) визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві, які полягають у відмові в перерахунку розміру призначеної пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні; 2) зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплачувати позивачу пенсію з 22 березня 2015 року в розмірі 80% грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової допомоги та здійснити виплату суми перерахунку; 3) визнати протиправними дії відповідача 2 щодо оформлення подання на призначення пенсії позивачу без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні; 4) зобов`язати відповідача 2 оформити подання на призначення пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової допомоги; 5) встановити відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили, звіту про виконання судового рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними дії відповідачів щодо відмови у перерахунку пенсії, з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що дані виплати входять до структури грошового забезпечення та з них сплачувався єдиний соціальний внесок, а тому вони повинні враховуватися при призначенні та виплаті пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4742/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідачем 1 подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку із правомірністю дій органів Пенсійного фонду України, та зазначає, що при обчисленні пенсії враховуються не всі додаткові види грошового забезпечення, а тільки ті, що носять щомісячний (постійний) характер.

Відповідач 2 у письмовому відзиві на адміністративний позов зазначив, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні та щомісячна додаткова грошова допомога не підлягають включенню до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні пенсії, оскільки вказані доплати відносяться до разових платежів і мають характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача 1 із заявою про перерахунок пенсії від 24 січня 2018 року, у якій просила здійснити перерахунок нарахованої їй пенсії у зв`язку з тим, що до складу її грошового забезпечення для обчислення пенсії не включено грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні та щомісячну додаткову грошову допомогу.

ГУ ПФУ в м. Києві листом від 01 лютого 2018 року №3603/03/Н-660 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що зазначені виплати не можуть бути враховані до складу грошового забезпечення для визначення розміру пенсії, оскільки не передбачені статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частина перша статті 101 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачає, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Згідно з пунктами 3, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено зокрема схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу; схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, та надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, у тому числі установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, за аналогічними посадами; здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення; надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України Про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримку їх споживчих потреб.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація, та щомісячна додаткова грошова допомога, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, відповідно дії відповідача 1, які полягають у відмові в перерахунку розміру призначеної пенсії з урахуванням зазначених доплат.

Аналогічну правову позицію висловлено зокрема у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №335/2071/15-а та від 14 березня 2018 року №272/963/17.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині врахування при призначенні пенсії, одноразової грошової допомоги при звільненні не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка за своїм змістом узгоджується з положеннями частини другої статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Статтею 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зокрема передбачено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та Про військовий обов`язок і військову службу.

Згідно частини другої статті 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

У свою чергу, пункт 9 частини першої статті 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

З наведеного вбачається, що військовослужбовці підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а тому повинні сплачувати страхові внески та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

При цьому, частина третя статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні.

У свою чергу, правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону України Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей та статтею 9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які пов`язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, хоча одноразова грошова допомога при звільненні й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення.

Враховуючи викладене, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі по тексту Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із законом, подаються цими особами до головних управлінь пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи, зокрема Міністерства оборони України.

Пунктом 12 Порядку визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10 денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що призначення пенсії відповідним органом пенсійного фонду України здійснюється на підставі документів та подання про призначення пенсії уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особу звільнено зі служби.

З огляду на зазначене, формування документів для призначення пенсії, зокрема довідки про додаткові види грошового забезпечення, є компетенцією Київського міського військового комісаріату, як структурного підрозділу Міністерства оборони України.

Як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем 2, до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з розміру якого обчислюється пенсія, при формуванні документів для призначення пенсії, не враховано грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, та щомісячної додаткової грошової допомоги, а тому суд приходить до висновку про протиправність дій Київського міського військового комісаріату щодо оформлення подання на призначення пенсії позивачу без врахування до складу грошового забезпечення відповідних видів доплат, що є підставою для зобов`язання відповідача 2 оформити подання на призначення пенсії позивачу з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, та щомісячної додаткової грошової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, з метою належного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві, після отримання довідки з Київського міського військового комісаріату про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, щомісячної додаткової грошової допомоги та заборгованості по пенсії, що утворилась у зв`язку з неправильним нарахуванням пенсії.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №761/28228/15-а.

Водночас, враховуючи, що призначення пенсії органом пенсійного фонду України здійснюється на підставі документів та подання про призначення пенсії уповноваженим структурним підрозділом державного органу, з якого особу звільнено зі служби, та той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 при формуванні документів для призначення пенсії, не включено до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з розміру якого обчислюється пенсія, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексації, та щомісячної додаткової грошової допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови ГУ ПФУ в м. Києві у перерахунку призначеної позивачу пенсії, задоволенню не підлягають, оскільки органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно обчислювати та нараховувати пенсію.

Щодо посилань відповідача 2 на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №4рп/2015, яким надано тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, суд вважає їх безпідставними, оскільки дане рішення стосується перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

У свою чергу, в межах спірних правовідносин оскаржується неправомірність дій при призначені пенсії щодо неврахування всіх складових грошового утримання, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тлумачення переліку нових, після призначення пенсії щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не стосується додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві та Київського міського військового комісаріату.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки дана постанова вимагає від ГУ ПФУ в м. Києві та ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинення певних дій, суд вважає за можливе встановити для суб`єктів владних повноважень відповідачів строк для подання звіту про виконання вказаного рішення у десять днів з дня набрання ним законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оформлення подання на призначення пенсії ОСОБА_1 без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та щомісячної додаткової грошової допомоги.

3. Зобов`язати Київський міський військовий комісаріат оформити подання на призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації та щомісячної додаткової грошової допомоги.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації, щомісячної додаткової грошової допомоги та виплатити заборгованість по пенсії, що утворилась у зв`язку з неправильним нарахуванням пенсії.

5. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 357,40 грн. (триста п`ятдесят сім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 357,40 грн. (триста п`ятдесят сім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

8. Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в місті Києві та Київському міському військовому комісаріату строк у десять днів з дня набрання рішенням суду законної сили для подання звіту про виконання рішення.

9. Попередити Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Київський міський військовий комісаріат про можливість застосування заходів, передбачених частиною другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 42098368);
Київський міський військовий комісаріат (04112, м. Київ, вул. Парково-Сирецька, 19; ідентифікаційний код 07774420).

Суддя В.А. Кузьменко