Справа № 308/7241/18
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7241/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі Секереш О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України в особі Закарпатської митниці ДФС, про визнання протиправним та скасування протоколу про порушення митних правилу про порушення митних правил № 2351/30500/18 від 20 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася в суд з позовною заявою до Державної фіскальної служби України в особі Закарпатської митниці ДФС, про визнання протиправним та скасування протоколу про порушення митних правилу про порушення митних правил № 2351/30500/18 від 20 червня 2018 року.

В обґрунтування позову зазначає наступне: 30.05.2017р. о 22 год. 42 хв. в зону митного контролю на ділянку «Вїзд» митного посту «Тиса» за карпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль Рено, №WI441EN, в якому в якості пасажира їхала ОСОБА_1. Жодних протиправних дій не вчиняла. Після проходження прикордонного контролю інспектор відділу митного оформлення № 4 митного посту «Тиса» ОСОБА_2 склав протокол про порушення митних правил за подією, що сталася понад шість місяців тому, 25.03.2017 р., а саме перевищення строку транзиту транспортного засобу ОСОБА_3, реєстраційний знак Чехії 8U11480 Інспектор не мав правових підстав , встановлених ст.491 К України для порушення справи про порушення митних правил, оскільки позивач, перетинаючи митний кордон України жодних вимог Митного законодавства не порушив. Натомість, як зазначає позивач, інспектор вийшов за межі своїх повноважень при складанні протоколу про порушення митних правил.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил, автомобіль з метою особистого користування був ввезений на митну територію України 04.11.2016р.

Десятиденний термін перебування на території України настав 14.11.2016 року. Працівник Закарпатської митниці ДФС мав доступ до бази даних АСМО «Інспектор та ЄАІС ДФС України. МК України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. У відповідності з вимогами ч. 1 ст.1 Митного кодексу України Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

За ч. 1 ст. 3 Митного Кодексу України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

За ч.4 ст. З МК України у разі, якщо норми законів України допускають неоднозначне трактування то рішення приймається на користь громадянина.

Виходячи з вищевказаного , Митні органи зобовязані керуватися тільки чинним законодавством і не трактувати норми права довільно.

Тому позивач просить суд застосувати наслідки спливу строку накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 467 МК України. Відповідач невірно керувався приписами ст. 93 МК України, оскільки вона не встановлює вимоги щодо транспортних засобів особистого користування.

Позивачем зазначено, що відповідач без жодної правової підстави відносить транспортний засіб особистого користування до товару.

Відповідно до частини третьої статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписи цієї статті не охоплюють транспортні засоби особистого користування, ввезені в порядку ст.381 МК України. За таких обставин, притягнення ОСОБА_1 є протиправним, у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст.470 МК України.

Дану постанову позивач вважає незаконною, безпідставною та такою що підлягає скасуванню.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.07.2018 року було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою, та призначено проводити розгляд справи без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України, не надійшло.

Від відповідача по справі надійшов до суду відзив на адміністративний позов, який було направлено позивачу.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, 19.05.2018 року о 07 год. 09 хв. в зону митного контролю на ділянку Виїзд митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «RENAULT», моделі «TRAFIC», реєстраційний номерний знак Польщі WI441EH, де в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1, яка прямувала до Угорщини у приватних справах.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор. До митного контролю гр. України ОСОБА_1 було подано паспорт громадянки України для виїзду за кордон FG453381 від 29.05.2017 р. Під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично- перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, внаслідок чого встановлено, що 25.03.2017 року через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС гр. України ОСОБА_1 ввезено на митну територію України, у митному режимі транзиту, легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель «Е220», ідентифікаційний номер кузова WDB2112061А455949, реєстраційний номерний знак Чехії 8U11480.

Станом на 19.05.2018 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 перевищила більше, ніж на десять діб, встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк транзиту транспортного засобу, що перебував під митним контролем, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Згідно наданих гр. України ОСОБА_1 підтвердила факт ввезення нею на митну територію України автомобіля марки MERCEDES-BENZ реєстраційний номерний знак Чехії 8U11480 та пояснила, що автомобіль перебуває на ремонті. До митниці із заявою з цього приводу не зверталася. Жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб ОСОБА_1 Закарпатській митниці ДФС не надала.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України, підтверджується зокрема протоколом про ПМП № 2351/30500/18 від року, витягом із баз даних ЄАІС Державної фіскальної служби України та іншими матеріалами справи.

20.06.2018 року за результатами розгляду справи про порушення митних правил № 2351/30500/18 від 19.05.2018 року, гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та винесено постанову, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8 500,00 грн.

У відповідності до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

Отже, враховуючи вищенаведене, громадянин ОСОБА_4 зобовязаний був доставити автомобіль ««MITSUBISHI» модель «SC311» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак Великобританії KE54SDV у митницю в термін до 06.11.2016 року включно у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці. Фактично транспортний засіб станом на 29.01.2018 року не вивезено з митної території України.

Статтею 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у відповідні митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657) -, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 ).У розділі VIII зазначеного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного вище Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних відповідний митний режим або з дозволу митного органу видалені відповідно до законодавства України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 до органів доходів і зборів із відповідною письмовою заявою про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили не зверталася. Жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили чи аварії не надала. Митний режим транзиту не припинявся та не завершувався.

Отже докази, які підтверджували б факт аварії чи дії обставин непереборної сили, у ході провадження по справі не здобуті, а тому терміни перебування автомобіля на ремонті, в контексті ст. 192 МК України, не підлягають виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають.

Крім цього, несправний стан та можливий ремонт автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель «Е220», ідентифікаційний номер кузова WDB2112061А455949, реєстраційний номерний знак Чехії 8U11480 не міг завадити громадянці ОСОБА_1 вивезти цей автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів чи засобів (наприклад, на лафеті, за допомогою буксирування), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобовязання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обовязок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Таким чином, за викладених вище обставин, у ході провадження по справі не встановлено підстав для застосування відносно громадянки ОСОБА_1 положень ч. 1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність за вчинення порушень митних правил внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Вчинення правопорушення громадянкою ОСОБА_1 підтверджується протоколом про порушення митних правил № 2351/30500/18 від 19.05.2018 року, витягами з ЦБД ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор», особистими поясненнями ОСОБА_1, іншими матеріалами справи.

Зазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення митницею постанови від 20.06.2018 р. у справі про порушення митних правил № 2351/30500/18 та накладення на гр. України ОСОБА_1 стягнення передбаченого санкцією ч. 3ст. 470 МК України.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Зазначені фактичні обставини справи стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови на підставі наступного:

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до частини 1 статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 Митного кодексу України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено, що для автомобільного транспорту строк транзитного перевезення складає 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Щодо строків накладення адміністративного стягнення., суд вважає за необхідне зазначити наступне, згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей. При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення. Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. №22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Відповідно до висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 року N 22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення та фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, акті перевірки і.т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Отже, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом певного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Оскільки ОСОБА_1 автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель «Е220», ідентифікаційний номер кузова WDB2112061А455949, реєстраційний номерний знак Чехії 8U11480 був ввезений на митну територію України в режимі транзиту 25.03.2017 року, кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 30.03.2017 року у випадку переміщення у зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС та 04.04.2017 року у випадку переміщення в зоні діяльності іншої митниці, однак ОСОБА_1 такий обов'язок виконаний не був.

Митним органом таке правопорушення виявлене 19.05.2018 року. З цієї дати починається відлік строку накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Постанова у справі про порушення митних правил № 2351/30500/18 винесена т.в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС 20.06.2018 року, тобто в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова про порушення митних правил № 2351/30500/18 від 20 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, тому у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 20, 241 255, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України в особі Закарпатської митниці ДФС, про визнання протиправним та скасування протоколу про порушення митних правилу про порушення митних правил № 2351/30500/18 від 20 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах цієї категорії можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Дергачова