Справа № 806/5217/15
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 806/5217/15

Провадження № 11-1033апп18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Прокопенка О.Б.,

суддів Бакуліної С.В., Британчука В.В., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Рогач Л.І., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Ткачук О.С., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.,

перевіривши наявність підстав для прийняття до розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України (далі - Комісія), Міністерства оборони України, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира, про визнання дій незаконними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати незаконними дії та скасувати рішення Комісії від 4 вересня 2014 року (протоколом № 74) щодо відмови у погодженні Списку розподілу службового житла у переобладнаній під житловий будинок будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, про надання йому службової квартири на склад сім'ї 4 чоловіки;

- зобов'язати Комісію повторно розглянути питання щодо погодження Списку розподілу житлової площі за адресою: АДРЕСА_1, про надання йому службової квартири на склад сім'ї 4 чоловіки.

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 29 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року, адміністративний позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував рішення Комісії від 4 вересня 2014 року, оформлене протоколом № 74, щодо відмови у погодженні списку розподілу службового житла у переобладнаній під житловий будинок будівлі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, про надання ОСОБА_3 службової квартири на склад сім'ї 4 чоловіки; зобов'язав Комісію повторно розглянути питання щодо погодження Списку розподілу житлової площі за адресою: АДРЕСА_1, про надання ОСОБА_3 службової квартири на склад сім'ї 4 чоловіки; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням судів попередніх інстанцій, Міністерство оборони України звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 29 березня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2016 року, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

При цьому касаційна скарга Міністерства оборони України мотивована тим, що оскільки позивач звернувся до суду за захистом порушеного цивільного права, то даний спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло. Отже, вказаний спір підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 2 листопада 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України, копії цієї скарги надіслано учасникам справи з установленням строку для подання заперечень на неї.

5 вересня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС.

Відповідно до цієї норми справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Оскільки Міністерство оборони України у касаційній скарзі серед інших доводі зазначає й про те, що спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер і їх не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Щодо заявлених клопотань у касаційній скарзі Міністерства оборони України та запереченнях на неї ОСОБА_3 про розгляд справи за їх участю слід зазначити таке.

Згідно зі статтею 344 КАС у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.

Відповідно до частини п'ятої статті 262 КАС суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За правилами частини шостої статті 262 КАС суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується касаційним судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.

З огляду на доводи касаційної скарги, зміст оскаржуваних судових рішень, характер спірних правовідносин у цій справі, а також межі перегляду судом касаційної інстанції, цей суд не вбачає необхідності надання пояснень сторонами у зазначеній справі у ході її касаційного перегляду, у зв'язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю сторін відсутні.

Велика Палата Верховного Суду також бере до уваги те, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Екбатані проти Швеціїї» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо апеляційна скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

З матеріалів справи вбачається, що суди першої та апеляційної інстанцій розглянули цю справу у відкритому судовому засіданні за участю сторін, тобто відбувся публічний розгляд справи.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає за можливе призначити цю справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.

Водночас суд вважає за необхідне поінформувати учасників справи щодо вчинення процесуальних дій стосовно розгляду їх справи в порядку письмового провадження шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Керуючись статтями 345 та 346 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Прийняти до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_3 до Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України, Міністерства оборони України, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира, про визнання дій незаконними та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

2. Відмовити в задоволенні клопотання Міністерства оборони України та ОСОБА_3 про розгляд справи за їх участю.

3. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 23 січня 2019 року в порядку письмового провадження без виклику учасників справи у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

4. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Б. Прокопенко Судді: С.В. Бакуліна Л.І. Рогач В.В. Британчук І.В. Саприкіна В.І. Данішевська О.М. Ситнік О.С. Золотніков О.С. Ткачук О.Р. Кібенко В.Ю. Уркевич Л.М. Лобойко О.Г. Яновська Н.П. Лященко