Справа № 2040/5359/18
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 р. № 2040/5359/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЕКС ТРЕЙДІНГ" до Головного управління ДФС України у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНЕКС ТРЕЙДІНГ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 07.05.2018, яким ТОВ "Інекс-Трейдінг" визначено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 26450 грн., з них основний платіж - 21160 грн. штрафні (фінансові) санкції 5290 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що податковий орган діяв в межах повноважень, у спосіб та на підставі чинного законодавства.

У судове засідання, призначене на 31 жовтня 2018 року, представники сторін, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи - не прибули.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з’явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно до вимог статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Інекс-Трейдінг» за лютий 2018 року та за результатами перевірки складено акт від 19.02.2018 №5788/20-40-12-14-18/41708978 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість підприємством Товариство з обмеженою відповідальністю «Інекс Трейдінг» за звітний період лютий 2018 року».

Актом встановлені порушення п.п.49.18.1, п.187.1, п.200.1. п.203.1 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкових зобов'язань по декларації з податку на додану вартість за лютий 2018 року на суму 21160 грн., внаслідок чого занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до бюджету на суму 21160 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2018, яким позивачу визначено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 26450 грн., з них основний платіж - 21160 грн., штрафні (фінансові) санкції 5290 грн.

Позивач не погоджується із вказаним податковим повідомленням-рішенням та вважає його незаконним, посилаючись на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНЕКС ТРЕЙДІНГ" на адресу відповідача поданий уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань до декларації з податку на додану вартість за лютий 2018 року, яким виправлені самостійно виявлені помилки та задекларовано вказані показники у додатку №5 до декларації з ПДВ і уточнені податкові зобов'язання по взаємовідносинах з ТОВ «Агроніка» у лютому 2018 року. З урахуванням того, що уточнений розрахунок було подано позивачем вже після проведення камеральної перевірки (а не планової чи позапланової), то дії з декларування самостійно виявлених позивачем помилок є цілком правомірними. Проте, відповідачем не враховано наступну обставину.

Таким чином, зважаючи на те, що розбіжності були усунуті, позивач вважає податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Як зазначено в п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Визначення податкового зобов’язання наведене в пп. 14.1.179 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, а саме, податкове зобов’язання - це загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що у лютому 2018 року у позивача був обов’язок із включення суми ПДВ по податковій накладній №165 від 10.02.2018 до податкових зобов’язань за звітний період лютий 2018 року. Цей обов’язок позивачем не було виконано і як наслідок в результаті камеральної перевірки було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Єдина обставина, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги - це те, що Головним управлінням ДФС у Харківській області при прийнятті оскаржуваного повідомлення-рішення не враховано той факт, що 13.06.2018 позивачем подано уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за лютий 2018 року. З цього приводу суд зазначає наступне.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте 07.05.2018, тобто більше ніж за місяць до того, як платником було подано уточнюючий розрахунок, а отже врахувати уточнюючий розрахунок було неможливо.

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у якому зазначено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов’язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Суд звертає увагу на те, що зазначений припис регламентує дії платника саме внаслідок самостійного виявлення помилки. Враховуючи той факт, що Акт камеральної перевірки складено 19.02.2018, податкове повідомлення-рішення винесено 07.05.2018 а уточнюючий розрахунок направлено 13.06.2018, тобто з порушенням встановленого законодавством строку.

Також позивач стверджує що предметом камеральної перевірки не можуть бути дані, задекларовані платником у податковій звітності з ПДВ за лютий 2018 року.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Враховуючи зазначене, камеральна перевірка була проведена в межах повноважень та в повній відповідності до норм чинного податкового законодавства.

Таким чином, позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНЕКС ТРЕЙДІНГ" задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЕКС ТРЕЙДІНГ" (провул. Троїцький, буд. 9В, оф. 3-2, м. Харків, 61003, ) до Головного управління ДФС України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Панов