Справа № 813/2457/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/1128/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Курильця А.Р.,

суддів: Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Брильовський Р.М.,

час ухвалення рішення - 09.07.2018 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 09.07.2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2018 року позовну заяву залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв'язку з невиконанням вимог ухвали від 15.06.2018 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене судове рішення скасувати та ухвалити нове про направлення справи на продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ним долучено оригінал квитанції про сплату судового збору, а покликання суду першої інстанції, що дана квитанція долучалася в справах №813/1348/18 та 813/1751/18 не може бути взяте до уваги, оскільки судом провадження в даних справах не відкривалося і всі матеріали справ йому повернуті.

Відповідно до ст.312 КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для сплати судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв'язку з невиконанням вимог ухвали від 15.06.2018 року. При цьому, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції покликався на те, що квитанція про сплату судового збору позивачем вже долучалася в справах №813/1348/18 та 813/1751/18.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст.160,161,172 цього Кодексу.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Колегією суддів встановлено, що ухвала від 15.06.2018 року винесена судом першої інстанції в зв'язку з неоплатою позивачем судового збору по справі, тобто на думку суду першої інстанції позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Колегією суддів встановлено, що позивачем подано оригінал квитанції № 0.0.993950073.1 про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн., проте номер платіжного документа вже внесений до бази даних у справах №813/1348/18 та №813/1751/18.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що провадження в справах №813/1348/18 та №813/1751/18 не відкривалося і оригінали матеріалів вказаних справ повернуті позивачу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки провадження в справах №813/1348/18 та №813/1751/18 не відкривалося і оригінали матеріалів вказаних справ повернуті позивачу, а підставами повторної сплати судового збору є відкриття провадження і відповідно розгляд вищевказаних справ або залишення позову без розгляду, як це передбачено ст.6 Закону України «Про судовий збір», позивач, подавши оригінал квитанції № 0.0.993950073.1 про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. виконав вимоги ч.3 ст.161 КАС України, а тому в даному випадку підстави для залишення позовної заяви без руху і в подальшому її повернення, відсутні.

Крім того, з прецедентного права Європейського Суду про те, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти' Франції від 16.12.1992 р.).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Відтак, оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308,312,315,320,321,325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2018 року у справі № 813/2457/18 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, касаційному оскарженню до Верховного Суду не підлягає

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення виготовлено 31 жовтня 2018 року.