Справа № 826/4645/17
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4645/17 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зара Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Зара Україна» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 12 від 16.03.2017 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді штрафу в розмірі 58 049, 09 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем видано 25.08.2016 наказ № 668 про проведення планового заходу у ТОВ «Зара Україна» у термін з 12.09.2016 по 30.09.2016. Про проведення планового заходу позивача повідомлено 23.08.2016.

Посадовими особами відповідача 30.09.2016 на підставі плану здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) на ІІІ квартал 2016 року, наказу на проведення планової перевірки від 25.08.2016 № 668 та направлення на перевірку здійснено вихід на адресу позивача для проведення перевірки з питань дотримання законодавства про захист прав споживачів в торгово-розважальному центрі «Караван» (м. Київ, вул. Лугова, 12). Позивач відмовив відповідачу у допуску до проведення перевірки, внаслідок чого відповідачем складено акт про створення перешкод посадовій особі спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у проведенні перевірки від 30.09.2016.

Відповідачем було складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 30.09.2016 № 000131, згідно висновків якого, ТОВ «Зара Україна» порушено вимоги статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме створено перешкоди службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування, зо що передбачена відповідальність згідно статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 188-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Даний акт підписаний позивачем із зауваженнями, а саме вказано про незаконність проведення перевірки, що є підставою для недопуску посадових осіб до проведення перевірки.

ТОВ «Зара України» подало заперечення до акту перевірки № 000181 від 30.09.2016, в якому зазначило, що у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки, плановий захід щодо позивача вже здійснювався у 2016 році, а також відсутнє повідомлення про проведення планового заходу. Крім того, позивач вказав на порушення вимог законодавства, допущені відповідачем при складанні акта перевірки.

Листом від 06.03.2017 № 2585 відповідач повідомив позивача про розгляд справи про накладення стягнення на підставі акта № 000181 від 30.09.2016.

16.03.2017 відповідачем винесено постанову № 12 про накладення стягнень передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», якою до ТОВ «Зара Україна» застосовано штраф у розмірі 58 049,09 грн.

Позивач не погоджуючись із оскаржуваною постановою відповідача, звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що висновки Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, на яких ґрунтується оскаржувана постанова, є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 12 від 16.03.2017 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді штрафу в розмірі 58 049, 09 грн. є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 названого Закону його дія поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя, державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до положень частини 2 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо суб'єкт господарювання на відповідний плановий період включений до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) одночасно кількох органів державного нагляду (контролю), відповідні планові заходи здійснюються органами державного нагляду (контролю) комплексно - одночасно всіма органами державного нагляду (контролю), до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) яких включено суб'єкта господарювання.

Складання та затвердження плану комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) органами державного нагляду (контролю) здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

План комплексних планових заходів державного нагляду (контролю) затверджується для всіх органів державного нагляду (контролю) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємництва, не пізніше ніж за 10 днів до початку відповідного планового періоду.

Здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання заборонено.

Здійснення органом державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання планових заходів державного нагляду (контролю) протягом одного планового періоду заборонено, якщо в цьому плановому періоді такий суб'єкт господарювання включений до плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) іншого органу державного нагляду (контролю).

Внесення одного й того самого суб'єкта господарювання до планів державного нагляду (контролю) різних органів державного нагляду (контролю) є підставою для проведення щодо такого суб'єкта господарювання комплексного планового заходу державного нагляду (контролю).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Протягом одного року проведення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб'єкта господарювання не допускається.

Відповідно до положень статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства та не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, до ТОВ «Зара України» надійшли повідомлення від контролюючих органів про проведення планових заходів в період з 01.09.2016 по 21.09.2016 відповідно до статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У вказаний період планові заходи щодо ТОВ «Зара Україна» здійснені Печерським районним управлінням ГУ ДСНС України у м. Києві, Головним управлінням ДСНС України у Дніпропетровській області, про що складено відповідні акти. Крім того, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області 26.01.2016 здійснено планову виїзну перевірку ТОВ «Зара Україна» за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Фонтанка, ТРЦ «Рів'єра».

Таким чином, станом на дату виходу посадової особи відповідача на адресу ТОВ «Зара Україна»: м. Київ, вул. Лугова, 12, ТРЦ «Караван» з метою проведення планового заходу вже були проведені планові заходи щодо позивача органом Держспоживслужби, а також органами Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Враховуючи наведені обставини, позивач скористався своїм правом відмови у допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до перевірки, наданим статтею 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

При цьому, колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта про те, що позивач не повідомив його про проведення щодо нього контролюючих заходів іншими контролюючими органами, оскільки в акті перевірки № 000181 від 30.09.2016 у розділі ІІІ «Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеної перевірки та складання акта, що мають місце з боку суб'єкта господарювання» ТОВ «Зара Україна» вказало, що у допуску до перевірки відмовлено саме з підстав порушення періодичності перевірок контролюючими органами, згідно положень частини 2 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Крім того, у письмових запереченнях на акт перевірки ТОВ «Зара Україна» також вказало на порушення положень частини 2 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо періодичності проведення планових заходів.

Отже, на момент прийняття оскаржуваної постанови, відповідачу було відомо про підстави недопуску посадової особи відповідача до проведення планового заходу. Більше того, як вірно встановив суд першої інстанції про підстави недопуску до перевірки також було вказано при розгляді справи про накладення стягнення, однак відповідач не врахував надані пояснення позивача.

Також, колегія суддів звертає увагу, що в судовому засіданні судом першої інстанції опитано в якості свідка ОСОБА_2 директора магазину ТОВ «Зара Україна» в торгово-розважальному центрі «Караван» за адресою: м.Київ, вул. Лугова, 12, яка зазначила, що особисто вчиняла запис в акті перевірки про недопуск посадових осіб відповідача до перевірки, та зазначила, що документальне підтвердження проведення контролюючих заходів у магазині іншими контролюючими органами в 2016 році представнику відповідача не надавала, оскільки у неї такі документи відсутні і їх не запитувала посадова особа відповідача.

Також, судом першої інстанції опитано в якості свідка ОСОБА_3 головного спеціаліста Головного управління Держспоживслужби в м. Києві, яка зазначила, що вона вийшла 30.09.2016 за адресою м. Київ, вул. Лугова, 12, ТРЦ «Караван» з метою здійснення планової перевірки ТОВ «Зара Україна», однак директор магазину Столярчук А.О. не допустила її до перевірки. Про те, що Столярчук А.О. представилась директором магазину та зазначила, що до проведення перевірки її не допустять, оскільки органами Держспоживслужби вже проводились планові перевірки ТОВ «Зара Україна». Крім того, свідок зазначила, що їй не відомо чи здійснювались іншими органами Держспоживслужби перевірки ТОВ «Зара Україна» в 2016 році.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ «Зара Україна» обґрунтовано не допустило посадову особу відповідача до перевірки, оскільки контролюючі заходи мали бути здійснені відповідачем одночасно із проведенням планових перевірок у 2016 році іншими контролюючими органами, у зв'язку із чим оскаржувана постанова Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 12 від 16.03.2017 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді штрафу в розмірі 58 049, 09 грн. є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурка О.І.

Повний текст постанови виготовлений 01.11.2018.