Справа № 439/786/18
Суддя: Бунда А. О.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОДІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/786/18

25 жовтня 2018 року Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_3, ОСОБА_4 патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання дій інспектора батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними та скасування постанови серії ВР № 118039 від 16.05.2018р.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідності до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 118039 від 16.05.2018 р. його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 16.05.2018 року близько 13.10 години на 509 км. автодороги Київ-Чоп, під час керування автомобілем НОМЕР_1 його зупинив інспектор Кохан Д.С. Про причину зупинки повідомив, що нібито на 508 км. автодороги Київ-Чоп позивач здійснив обгін на Т-образному перехресті та повідомив, що складатиме постанову у справі про адміністративне правопорушення. Надалі, не надавши жодних доказів, не проводячи розгляду справи, про ніби то вчинене адміністративне правопорушення, незважаючи заперечення позивача та клопотання про перенесення розгляду справи, клопотання про надання можливості скористатись юридичною допомогою, інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу склав постанову про накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що керуючи автомобілем, не створював загрози безпеці дорожнього руху можливо здійснив обгін транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год. Разом з тим вказує, що не дотримано ст. 276 КУпАП, яка визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку, за адресою: вул. Перфецького,19 в м.Львів, однак розгляд справи не відбувався; записи до осаржуваної Постанови від 16.05.2018 р. внесені нерозбірливим почерком; інспектор не вказав та не встановив місце вчинення адміністративного правопорушення; постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; при винесенні оскаржуваної постанови поліцейським не було дотримано вимог ст.251 КУпАП, тому вважає, що постанову винесено з порушенням його прав та чинного законодавства.

30 травня 2018 року відкрито провадження у справі.

11.07.2018 року представник відповідача ОСОБА_4 патрульної поліції у Львівській області ДПП ОСОБА_5 подав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Зазначає, що доводи позивача про те, що інспектором незаконно розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, що є підставою для скасування постанови є неприйнятними, з огляду на те, що згідно з приписами частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до пункту 2 Інструкції, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1,2,3,5 і 6 ст.121, ст. 121-1, 12.1-2, ч. 1, 2 і 3 ст.122, ч.1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч.1,2 і З ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч.6 і 11 ст. 133-1, ч. 1,2 і 3 ст. 140 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 р. № 596-УІІІ, який набув чинності 07.11.2015 було внесено зміни до згаданого переліку, а саме змінено ч.2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення. Тому вважає, що інспектор правомірно розглянув справу на місці вчинення правопорушення, при ньому не порушував право особи на правову допомогу, оскільки особа-правопорушник має право користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП під час розгляду справи, про що останньому зазначалося перед розглядом справи. Із посиланням на вимоги ст.ст. 242,245,286КАС України просить відмовити повністю у задоволенні позову у звязку із безпідставністю.

25.10.2018 позивачем подано відповідь на відзив. В якому зазначає, що твердження відповідача суперечать чинному законодавству України та правовій позиції Верховного суду України. Долучений Відповідачем до відзиву відеозапис не містить жодних відомостей, які б вказували на вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, зазначає, що відповідачем пропущено строк подання відзиву на позовну. Відзив датовано 05.07.2018, відтак останнім днем 15-денного терміну подання є 29.06.2018. Відтак просить задоволити позов у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач інспектор взводу по обслуговуванню доріг державного значення батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання суду не направляв.

Відповідач представник ОСОБА_4 патрульної поліції у Львівській області ДПП в судове засідання не зявився, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання суду не направляв.

Суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань:

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ВР № 118039 від 16.05.2018 року винесеної інспектором батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності по ст.122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Із змісту постанови випливає, що 16.05.2018 року о 13.14 год. на 508 км а/д М-06 Київ-Чоп ОСОБА_6, керуючи транспортним засобом Toyota Corolla р.н. НОМЕР_2 здійснив обгін ТЗ, перетнувши при цьому дорожню розмітку 1.1.(вузька суцільна лінія), чим порушив вимоги п.34.1.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно п.34.1.1 Правил дорожнього руху вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1., 1.3 перетинати забороняється, відповідно до п. 8.5.1 ПДР.

Згідно п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що не буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За змістом ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності із ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В ході розгляду даної справи відповідачем, на якого у даному випадку покладений обовязок щодо доказування правомірності своїх дій, не доведено належними та допустимими засобами доказування, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП, до яких також входить протокол про адміністративне правопорушення, вчинення позивачем 16.05.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням субєкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Наданий суду відеозапис жодним чином не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки ним зафіксовано лише вручення оскаржуваної постанови та розяснення порядку оскарження постанови. Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного порушення, передбаченого ч.1 с.122 КУпАП відповідачем не представлено та судом не здобуто.

За таких підстав, оскільки відповідачем, на якого ч. 2 ст. 71 КАС покладено обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, не доведено належними та допустимими доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП (в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення), факту, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а позивач оспорює допущене порушення, суд вважає за доцільне постанову про адміністративне правопорушення визнати протиправною та скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі ст.ст.247 п.1, 284 ч.1 п.3, 293 ч.1 п.3 КУпАП, керуючись ст.ст.6,9,72-77,229 ч.4, 241-246,250,286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії ВР № 118039 від 16.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень на ОСОБА_2, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу УІІ Перехідних положень КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2018 року.

25 жовтня 2018 року

Суддя ОСОБА_7