Справа № 520/7428/18
Суддя: Салтан Л. В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7428/18
Провадження № 2-а/520/389/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.,

за участю секретаря Зозулянського Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії АР за № 793658 від 05 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

У своєму адміністративному позові ОСОБА_1 посилається на те, 05 червня 2018 року приблизно о 21 год. 17 хв., керуючи автомобілем марки «DAF FT XF 105», державний номер НОМЕР_1, з причепом марки «SOMMER», державний номер НОМЕР_2, на автодорозі Київ-Одеса 450 км. + 500 м, в Біляєвському районі, Одеської обл., був зупинений інспектором патрульної поліції, який повідомив позивачеві, що він порушив п. 22.05 ПДР України, а саме при зважуванні вага на подвійну вісь склала 19080 т. при дозволеній 18000 т. При цьому інспектором патрульної поліції було неправильно проведено зваження автомобілю.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, представником відповідача наданий відзив на позов, в якому він просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість, оскільки при перевірці на ваговому контролі навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу становило 19080 кг при дозволених 18000 кг.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 червня 2018 року інспектором патрульної поліції УПП у м. Одеса, інспектором патрульної поліції роти № 1 батальйону № 1 УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції Бірулєю В.В. складено постанову серії АР № 793658, про те, що 05 червня 2018 року приблизно о 21 год. 17 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «DAF FT XF 105», державний номер НОМЕР_1, з причепом марки «SOMMER», державний номер НОМЕР_2, на автодорозі Київ-Одеса 450 км. + 500 м, в Біляєвському районі, Одеської обл., при взважуванні на СПВК вага на подвійну вісь склала 19080 кг при дозволеній 18000 кг, чим порушив п. 22.05 ПДР України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно з пп. 4 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, складеної 05 червня 2018 року посадовою особою Укртрансбезпеки ОСОБА_4 та оператором вагового комплексу ОСОБА_5, навантаження на здвоєну вісь великогабаритного транспортного засобу «DAF FT XF 105», номерні знаки НОМЕР_1 з вагою 44560 кг, становило 19080 кг (друга вісь - 11700 кг та третя вісь 7380) при дозволених 18000 кг.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до цієї постанови додається довідка взваження, про що ОСОБА_1 розписався в отриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Відповідно до ст. 48 зазначеного закону, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно - правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 № 3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2.6 м за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Відповідно до п. 3 зазначеного порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з ч. З п. 2 зазначеного порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 4 абз. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № ЗО, допускається перевищення вагових параметрів на визначеними у п. 22.5 ПДР на 2% (враховуючи сипучість вантажу).

Тобто, законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що в даному випадку еквівалентно 381 кг на здвоєну вісь, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися. У даній справі перевищення навантаження на строєну вісь становить більше 2%.

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 2014 року «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» на водія та перевізника покладено ряд обовязків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідно до п.п. 8.14-8.15 Глави 8 зазначених правил, завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з п. 12.1 Глави 12 зазначених правил, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 12.5 Глави 12 вказаних правил, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 Глави 8 зазначених правил визначено, що водій зобов'язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Відповідно до п. 8.21 Глави 8 зазначених правил, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов'язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого грузу великоваговим автомобільним транспортом зобов'язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9 Правил Дорожнього Руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 132-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п.п. 12, 16, п. 4 «Положення про національну поліцію», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з п. 4, 7, 19 розділу III «Положення про Департамент патрульної поліції», затвердженого наказом Національної поліції від 06 листопада 2015 року № 73, відповідно до покладених завдань Департамент патрульної поліції: у випадках передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі; виявляє та припиняє факти порушення безпеки дорожнього руху, а також виявляє причини і умови, що сприяють їх вчиненню.

З відповіді на відзив, що представник позивача ОСОБА_1 надав до суду, вбачається, що позивач фактично не згоден з проведенням взваження габаритно-вагового контролю, проте зазначену вище довідку не оскаржує та не просить визнати неправомірними дії, щодо взваження, відповідних посадових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП є законною та обґрунтованою, у звязку з чим, слід відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. 2, 72, 73, 75-77, 242-246, 250-251, 295 КАС України, ПДР України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, третя особа Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, про скасування постанови серії АР за № 793658 від 05 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий Салтан Л. В.