Справа № 402/933/18
Суддя: Ясінський Л. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №402/933/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2018 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого - судді: Ясінського Л.Ю.

при секретарі: Кашнікову І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , третя особа: Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №521023 від 06.08.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа: Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови Серії ЕАВ №521023 від 06.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В позові позивач зазначив, що 06.08.2018 року інспектором поліції ОСОБА_2 відносно нього було складно постанову у справі про адміністративне правопорушення, суть якої полягає у тому, що він (позивач) 06.08.2018 року приблизно о 20.44 год. керував транспортним засобом ДАФ, держаний номерний знак НОМЕР_1 у м.Коростень та рухався до перехрестя траси Київ-Ковель-Яготин, яке є регульованим, оскільки відповідно до п.16.1 ПДР України на ньому черговість проїзду транспортних засобів визначається сигналами світлофору, на такому перехресті знаки пріоритету не діють. Отже побачивши зелений сигнал світлофору, який дозволяв рух, здійснив поворот правоворуч і продовжив подальший рух в напрямок м.Києва. В цей час, на 150 км цього автошляху в Житомирській області, автомобіль НОМЕР_2 було зупинено працівниками патрульної поліції з підстав не виконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 2.2 ПДР, та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. З зазначеною постановою ОСОБА_1 категорично не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Незважаючи на його пояснення, працівником поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Інших належних доказів, підтверджуючих його вину у скоєнні правопорушення відповідачем надано не було. Таким чином, при винесенні постанови інспектором не з"ясовані всі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, не взяті його усні пояснення, відсутній відеофіксування порушення, не з"ясована наявність свідків. Посилаючись на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ЕАВ №521023 від 06.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді від 20.08.2018 року провадження по справі було відкрито.

В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з"явився про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник третьої особи не з"явився про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки, надіслав до суду відзив на позов в якому зазначив, що позов задоволенню не підлягає, оскільки оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

06.08.2018 року відносно ОСОБА_1 інспектором 1 (першого) батальйону 4 роти УПП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову Серії ЕАВ № 521023 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу урозмірі 255грн. за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1ст.122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови 06.08.2018 року о 20.44. год. ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі НОМЕР_3 в м.Коростень Житомирської області, не зупинився перед д.з. 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" та продовжив рух, чим порушив п. 2.2 ПДР, та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Так, статтею 122 ч. 1 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 2.2 ПДР України, забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідачем було складено постанову на накладення адмінінстративного стягнення відносно ОСОБА_1 за порушення ним п 2.2 Правил Дорожнього Руху України серії ЕАВ № 521023 від 06.08.2018 року, при цьому відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення порушено положення ст. 280 КУпАП, достеменно не встановлено чи був винен позивач у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що крім постанови будь-яких інших доказів не наведено, а згідно встановлених обставин справи, порушення ПДР позивач не скоював, наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджується наданим суду доказом - диском з відео-фіксацією з місця скоєння правопорушення.

Згідно відео-фіксації та фото перехрестя неможливо встановити наявність вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Виходячи із норм викладених в п.1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина позивача об"єктивно не підтверджена доказами.

Відповідно до ст.286 КАС України до повноважень суду при вирішенні справи належить залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення ; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; змінити захід стягнення.

На підставі викладеного, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №521023 про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення скасуванню.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 293 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №521023 від 06.08.2018 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3