Справа № 810/959/17
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2017-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
01 серпня 2017 року м. Київ Справа № 810/959/17
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРРІКОМ" про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "БЕРРІКОМ"
до про Головного управління ДФС у Київській області визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування вимоги, зобов'язання вчинити певні дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРРІКОМ» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, в якому просило суд:
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача від 22.02.2017 № 663-Ю;
04.07.2017 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРРІКОМ», в якій заявник ставить питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 810/959/17.
У зв'язку з необхідністю вирішення питання щодо ухвалення додаткового судового рішення, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2017 в адміністративній справі № 810/959/17 призначено судове засідання на 01.08.2017 о 14 год. 00 хв.
У судове засідання, призначене на 01.08.2017, сторони не з'явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, про що свідчать наявні у матеріалах справи розписка представника відповідача про отримання судової повістки та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення позивачу (а.с. 68, 70).
Представником заявника також подано клопотання про розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення за його відсутності (а.с. 71).
Зважаючи на те, що в силу приписів частини третьої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення, враховуючи приписи статті 41 цього Кодексу, якою передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, судом прийнято рішення про розгляд наведеного питання в порядку письмового провадження.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 810/959/17 суд виходить з наступного.
Згідно з приписами частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Цією ж статтею передбачено, що питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок чого залишилися невирішеними певні питання.
Так, зокрема, підставою для застосування приписів статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України є неухвалення судом рішення стосовно однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Механізм ведення контролюючими органами оперативного обліку податків регулюється Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок № 422).
Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку передбачено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 422, оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.
Приписами пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку № 422 встановлено, що інтегровані картки платників відкриваються за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску органами ДФС.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Пунктом 1 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 422 передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @В; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.
Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що відображення контролюючим органом в інтегрованих картках платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов'язань є правовим наслідком для платника податків, оскільки від правомірності таких дій фактично залежить його фінансовий стан щодо розрахунків із бюджетом, зокрема, щодо наявності та вірного розрахунку заборгованості перед бюджетом з урахуванням періоду її виникнення.
Приписами пункту 5 розділу І Порядку № 422 передбачено, що контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи.
Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.
При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов'язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.
У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.
Таким чином, внесення змін до інтегрованої картки є виключною компетенцією органів Державної фіскальної служби.
Частиною другою статті 162 цього Кодексу передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Цією ж статтею також передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 16.09.2015 у справі № 826/4418/14, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Крім того, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У пункті 145 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» від 15.11.1996 Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Крім того, у рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення від 26.10.2000 у справі «Хасан і Чаус проти Болгарії»).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене суд, керуючись положеннями частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі № 810/959/17.
Керуючись статтями 14, 69, 70, 71, 158-163, 167, 168, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРРІКОМ" про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 810/959/17 задовольнити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.