Справа № 559/37/18
Суддя: Ралець Р. В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року місто Дубно Рівненська області

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно адміністративну праву за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови від 29.12.2017 № 12 по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 27.11.2017 по 22.12.2017 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2 здійснювалась планова перевірка діяльності в Управлінні архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради за період з III кварталу 2016 p. по III квартал 2017 р. В даній установі вона займає посаду головного архітектора управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради.

За результатами проведеної перевірки головним інспектором будівельного нагляду було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №16 від 22.12.2017. На основі викладених в Акті обставин було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2017, а саме, про порушення строків надання замовникові містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорта забудови земельної ділянки, висновків (звітів) експертизи проектної та містобудівної документації, надання таких документів з порушенням установленого порядку, а також вимагання у замовника документів, не передбачених законодавством за ч. З ст. 96-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У вину ставились наступні порушення.

Будівельний паспорт забудови земельної ділянки № 39/2017 від 20.09.2017 виданий з порушенням п. 2.8 та п. 2.10, 2.12 Порядку № 103 (відсутня інформація про документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію містить підпис посадової особи, яка не є керівником чи в.о. керівника управління, схема забудови земельної ділянки не відповідає формі наведеній у додатку 3 до Порядку № 103 між проектними будівлями не збережено встановлену ДБН 360-92** "Містобудування Планування і забудова міських і сільських поселень" відстань).

З викладеним позивачка не згідна, оскільки у складі будівельного паспорту долучена засвідчена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 295260. Також, у зазначеному будівельному паспорті місця підключення до інженерних мереж розроблені окремою схемою. Згідно ДБН 360-92** додатку 3.1. протипожежні відстані між стінами житлових та громадських будівель І-ІІІ ступенів вогнестійкості без віконних прорізів допускається зменшувати до 20%, а це 6,40 м, які зазначені на схемі забудови земельної ділянки, що і було виконано.

Щодо її підпису у будівельному паспорті, позивачка зазначає, що згідно п. 17 посадової інструкції головного архітектора управління архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради серед інших посадових обов'язків, вказано надання забудовникам будівельних паспортів та містобудівних умов та обмежень. Даний підпис, також, засвідчує той факт, що підготовкою даного будівельного паспорта займалась безпосередньо.

Аналогічні порушення головний інспектор будівельного нагляду вбачав і у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки № 43/2017 від 26.09.2017.

Внаслідок проведення в управлінні попередньої планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_3 було склад акт від 30.09.2016 № 10. У п.5.1. даного акту вказано, що управлінням дотримано положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо відповідності намірів забудови підставам для видачі будівельних паспортів, згідно Порядку видачі будівельного паспорту. Це свідчить про те, що при попередній перевірці аналогічних будівельних паспортів, не виявлено порушень, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення теперішньою перевіркою. Державні стандарти і правила, згідно яких видаються будівельні паспорти, впродовж проведення двох перевірок, не змінювались.

Підписувати обидва документи, що були складені головним інспектором будівельного нагляду за результатами планової перевірки (акт та протокол) позивачка відмовилась, одночасно зазначивши в них, що з викладеними в них обставинами не згідна. Додаткові пояснення зауваження та спростування були надані до Управління Держархбудінспекції у Рівненській області 29.12.2017, до розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Незважаючи на отримані пояснення, головний інспектор будівельного нагляду ОСОБА_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який відбувся 29.12.2017, свого рішення не змінив. За результатами розгляду справи ним було винесено Постанову №12 по справі про адміністративне правопорушення, де визнано позивачку винною вчинені адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 3 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Підстав притягнення до адміністративної відповідальності, на думку позивачки, немає також наступних підстав.

Головним інспектором будівельного нагляду не дотримано правових норм щодо порядку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваюче правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Правопорушення, яке нібито виявлене головним інспектором будівельного нагляду не належить до триваючих, оскільки як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11 в теорії адміністративного права, триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує, конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Виходячи із вищенаведеного усталеного розуміння триваючого правопорушення, діяння, що описані в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові № 12 адміністративне правопорушення мають завершений характер та є разовими.

Притягнення винних до відповідальності за санкцією ч.3 ст. 96-1 КУпАП можливе лише до спливу двомісячного строку з дня вчинення такого правопорушення, а саме до 20.11.2017, 26.11.2017, а не 29.12.2017, як це було зроблено головним інспектором будівельного нагляду. Незважаючи на передбачений п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП обов'язок закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, головний інспектор будівельного нагляду цього не зробив та незаконно виніс постанову №12 про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Дубенського міськрайонного суду від 16.01.2018 відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на адміністративний позов 15 днів. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію даної ухвали, разом із позовною заявою із додатками, отримав 06.02.2018 (а.с.111). 26.02.2018 до суду надійшов відзив на адміністративний позов за підписом начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції. Згідно вихідного номеру, який міститься у відзиві та вихідного номеру супровідного листа про направлення примірника відзиву, відзив направлено 22.02.2018 (а.с.41-45,48). Отже, відповідач у строк, визначений ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлений ухвалою суду від 16.01.2018 відзив на адміністративний позов не надіслав.

Положеннями статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов'язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву подано до суду не було.

Частиною шостою статті 162 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про неможливість прийняття відзиву і вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву, згідно якої підтримали позовні вимоги просила справу слухати у її відсутність(а.с.151).

Відповідач та представник третьої особи в зал судового засідання вдруге не зявилися, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.142,143). 17.08.2018 до суду надійшло клопотання представника Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненської області ОСОБА_4, згідно якого, остання у звязку із неможливістю явки представника Управління судове засідання призначене на 17.08.2018 просить відкласти (а.с.132-133). 01.11.2018 на електронну пошту суду надійшло клопотання представника Управління Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненської області ОСОБА_4, згідно якого, остання у звязку із неможливістю явки представника Управління та ОСОБА_2 судове засідання призначене на 01.11.2018 просить відкласти (а.с.144-145).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

З урахуванням положень ст. 205 КАС України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності сторін.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права,свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Абзацом 1 ч.3 ст. 96-1КУпАП за порушення строків надання замовникові містобудівних умов та обмежень,будівельного паспорта забудови земельної ділянки, вимагання у замовника документів, не передбачених законодавством, надання таких документів з порушенням установленого порядку, містобудівної документації на місцевому рівні, будівельних норм, стандартів і правил, порушення строків надання замовникові висновків (звітів) експертизи проектної та містобудівної документації, надання таких висновків (звітів) з порушенням установленого порядку,а також вимагання підчас проведення експертизи документів, не передбачених законодавством, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від пятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що з 27.11.2017 по 22.12.2017 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2, здійснювалась планова перевірка діяльності в Управлінні архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради за період з III кварталу 2016 p. по III квартал 2017 р. За результатами проведеної перевірки, головним інспектором будівельного нагляду було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №16 від 22.12.2017. На основі викладених в Акті обставин було складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.12.2017, а саме, про порушення строків надання замовникові містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорта забудови земельної ділянки, висновків (звітів) експертизи проектної та містобудівної документації, надання таких документів з порушенням установленого порядку, а також вимагання у замовника документів, не передбачених законодавством за ч. 3 ст. 96-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Головний інспектор будівельного нагляду ОСОБА_2 29.12.2017 за результатами розгляду справи виніс постанову № 12 по справі про адміністративне правопорушення, де визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 3 ст. 96-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.(а.с.4-5, 6-7, 9-22, 23-32).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки, на неодноразові виклики суду, відповідач в зал судового засідання не зявився, не надав суду пояснення, які б спростовували факти викладені позивачем у позовній заяві, окрім того, в судовому засіданні встановлено, що при розгляді адміністративних матеріалів стосовно позивача, та винесенні оскаржуваної постанови за результатами розгляду, відповідачем, також, не враховувались подані письмові пояснення позивача (а.с.8), не надана їм оцінка.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись: 251, 268 КУпАП, ст. ст. 77, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови від 29.12.2017 № 12 по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову від 29.12.2017 №12 по справі про адміністративне правопорушення, винесену Головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області ОСОБА_2 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя :