Справа № 804/7868/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

29 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 804/7868/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Лащенко Р.В.

за участі представника позивача Коваленка Д.В.

представника відповідача Вошколупа В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 р. (суддя Ільков В.В., повне судове рішення складено 09.08.2018 р.) в справі № 804/7868/17 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС, Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» про надання дозволу на погашення усіє суми податкового боргу за рахунок майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 р. Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» (далі - ТОВ «ФК «Дніпро») про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується наступний податковий борг: з податку на додану вартість у сумі 206 142 167,56 грн., з орендної плати за землю - 2 929 502,42 грн., із земельного податку з юридичних осіб - 4837,21 грн., з податку на прибуток - 8 458 534,78 грн. Контролюючим органом дотримано порядок погашення податкового боргу, зокрема, платнику податків направлено податкову вимогу, прийнято рішення про опис майна у податкову заставу, податковим керуючим складено акти опису майна, на яке розповсюджуються право податкової застави. Керівником контролюючого органу прийнято рішення № 1 від 28.02.2017 р. про стягнення коштів за рахунків платника у банку, проте з рахунків списано тільки 4692,38 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 р. здійснена заміна первісного позивача Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС належним - Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

ГУ ДФС подані заяви про уточнення позовних вимог, при цьому зміст позовних вимог та підстави позову не змінені.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 р. залучено в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС, Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 р. позов задоволено, надано дозвіл Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ТОВ «ФК «Дніпро», яке перебуває у податковій заставі згідно з актом опису майна від 05.10.2016 р. № 29/32813827, від 05.10.2016 р. № 30/32813827, від 05.10.2016 р. № 31/32813827, від 07.10.2016 р. № 33/32813827, від 07.11.2016 р. № 34/32813827, від 07.11.2016 р. № 35/32813827.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вважає, що ухвала від 20.06.2018 р. про заміну первісного позивача прийнята з порушенням ст. 48 КАС України, що призвело до неправильного вирішення справи; зазначає, що в уточненій позовній заяві відсутній розмір податкового боргу, який контролюючий орган просить погасити за рахунок майна платника; контролюючим органом не надано доказів надіслання платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу в розмірі 217 535 041,97 грн. На думку апелянта, податкова вимога, надіслана відповідачу первісним позивачем (Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників податків), не може породжувати для позивача (ГУ ДФС) будь-яких прав, оскільки ГУ ДФС не є правонаступником Офісу. Вказане є порушенням п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України. Первісним позивачем порушено порядок направлення податкової вимоги, встановлений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 576, оскільки податкова вимога не вручена посадовій особі платника та не надіслана листом із повідомленням про вручення, відповідно, така податкова вимога не породжує для платника податків жодних обов'язків та права контролюючого органу на звернення до суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представники третіх осіб до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представників третіх осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга повинна бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за ТОВ «ФК Дніпро» станом на 16.11.2017 р. рахується борг у сумі 217 535 041,18 грн. (згідно з податковою вимогою від 03.10.2016 р. 205 844 545,99 грн. + 11 690 475,19 грн.).

На виконання ст. 59 Податкового кодексу України СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС 03.10.2016 р. сформовано ТОВ «ФК «Дніпро» податкову вимогу форми «Ю» № 37-17 про сплату загальної суми податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями на суму 205 844 565,99 грн. Податкову вимогу отримав юрисконсульт ТОВ «ФК «Дніпро» Каплі Д.В., про що свідчить відповідний підпис вказаної особи. Податкова вимога залишена без виконання, борг відповідачем не сплачено.

03.10.2016 головою комісії з реорганізації СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУ ДФС, першим заступником начальника інспекції прийнято рішення №23/32813827 про опис майна ТОВ «ФК «Дніпро» у податкову заставу.

Податковим керуючим складені акти опису майна, на яке розповсюджується право податкової застави, на загальну суму 21 497 545,72 грн., в т.ч. акти опису: від 05.10.2016 №29/32813827 на суму 5 115 866,98 грн., від 05.10.2016 №30/32813827 на суму 81033,35 грн., від 05.10.2016 №31/32813827 на суму 1714703,92 грн., від 07.10.2016 №33/32813827 на суму 2680750,26 грн., від 07.11.2016 №34/32813827 на суму 425 095,18 грн., від 07.11.2016 №35/32813827 на суму 11480096,03 грн. Податкова застава зареєстрована у відповідних Державних реєстрах обтяження, які ведуться Міністерством юстиції України.

За поданням Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, яке направлено 05.12.2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в порядку ст. 183-3 КАС України, про стягнення коштів з рахунків та вилучення готівки ТОВ «ФК «Дніпро» в загальній сумі 206 345 447,17 грн., провадження у справі закрито в зв'язку з наявністю спору про право та направленням підприємством до суду зустрічного позову щодо оскарження податкової вимоги.

На підставі п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України 25.02.2017 року виконуючим обов'язки заступника начальника - начальником Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС прийнято рішення №1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, на виконання якого на усі розрахункові рахунки підприємства з березня виставлялись інкасові доручення від 30.05.2017 року: №1088, №1089, №1090, №1091, №1092, № 1093, № 1094, № 1095, №1096, №1097, №1098, №1099, №1100, №1101, №1102.

ГУ ДФС на підставі рішення від 13.02.2018 року №1-36/17 надсилало на розрахункові рахунки ТОВ «ФК «Дніпро» інкасові доручення від 19.02.2018 р. №8116-8120, які повернуті банком без виконання.

Зважаючи на те, що заходи стягнення, вжиті контролюючим органом, не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, податковий борг відповідача в сумі 217 535 041,97 грн. знайшов своє документальне підтвердження, враховуючи відсутність у ТОВ «ФК «Дніпро» коштів для погашення наявного податкового боргу, а податкова застава майна відповідача оформлена у встановленому порядку, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «Дніпро» зареєстровано як юридична особа 05.03.2004 р., . Станом на листопад 2017 р. відповідач перебував на податковому обліку в Дніпропетровському управлінні Офісу великих платників податків ДФС, а з 01.01.2018 р. перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області.

ТОВ «ФК Дніпро» станом на 16.11.2017 р. має податковий борг у сумі 217 535 041,18 грн., а саме з податку на додану вартість - 206 142 167,56 грн., з орендної плати за землю - 2 828 502,42 грн., із земельного податку - 4837,21 грн., з податку на прибуток - 8 458 534,78 грн.

Контролюючим органом 03.10.2016 р. сформована податкова вимога № 37-17 на суму податкового боргу в розмірі 205 844 565,99 грн., яка вручена 03.10.2016 р. уповноваженій особі Каплі Д.В.

Податкова вимога є чинною, не відкликана контролюючим органом.

Відповідно до рішення № 23/32813827 від 03.10.2016 р. керівника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - СДПІ), правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС, вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ТОВ «ФК «Дніпро».

Податковим керуючим, призначеним наказом СДПІ від 18.05.2016 р. № 205, проведено опис майна відповідача відповідно до актів опису майна від 05.10.2016 р. № 29/32813827, № 30/32813827, № 31/32813827, від 07.10.2016 р. № 33/32813827, № 34/32813827, № 35/32813827.

Витягам про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 07.10.2016 р., від 11.11.2016 р., 19.12.2017 р. доводиться, що рухоме майно відповідача перебуває в податкові заставі.

Рішенням в.о. заступника начальника - начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № 1 від 28.02.2017 р. про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу відповідно до п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах ТОВ «ФК «Дніпро».

На виконання цього рішення на розрахункові рахунки відповідача контролюючим органом 30.05.2017 р. виставлено інкасові доручення №1088, №1089, №1090, №1091, №1092, № 1093, № 1094, № 1095, №1096, №1097, №1098, №1099, №1100, №1101, №1102, які повернуті через відсутність коштів на рахунках, неможливість звернення виконання на страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, накладення арешту на рахунок, не обслуговування рахунку, вказаного в інкасовому дорученні.

Рішенням заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 1/36-17 від 13.02.2018 р. про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу відповідно до п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах ТОВ «ФК «Дніпро».

На виконання цього рішення на розрахункові рахунки відповідача контролюючим органом 19.02.2018 р. виставлено інкасові доручення №№ 8120, 8119, 8117, 8116, які повернуті без виконання на підставі п. 10.9, 12.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.01.2004 р. № 22, а саме якщо до банку надійде платіжна вимога/інкасове доручення (розпорядження) за іншим виконавчим документом ніж той, для забезпечення виконання якого накладено арешт, і на цьому рахунку немає інших (крім арештованих) коштів; через відсутність коштів на рахунках, неможливість звернення виконання на страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, накладення арешту на рахунок, не обслуговування рахунку, вказаного в інкасовому дорученні.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За змістом пп. 14.1.155, п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі (пункт 89.6 статті 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1244.

Так, відповідно до пункту 95.1 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права контролюючого органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Обов'язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов'язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Суд вказує, що Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, контролюючий орган повинен обґрунтувати, в першу чергу, недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив такий контролюючий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Контролюючий орган для доведення обставини відсутності коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, надав довідку про діючі (закриті) рахунки відповідача у фінансових установах та інкасові доручення (розпорядження) від 30.05.2017 р. та від 19.02.2018 р.

Відмітки про повернення інкасових доручень (розпоряджень) у зв'язку з відсутністю грошових коштів містяться тільки в інкасових дорученнях (розпорядженнях) від 30.05.2017 р. №№ 1088, 1089, 1090, 1092, 1093, 1094, 1096, 1097, 1098, 1099, 1100, 1101 (а.с. 56-58, 60-62, 64-69 т.1).

Інкасовими дорученнями (розпорядженнями) не підтверджено відсутність грошових коштів на всіх рахунках, відкритих відповідачем у фінансових установах та про які відомо контролюючому органу.

Більш того, на інкасових дорученнях (розпорядженнях) №№ 1091 від 30.05.2017 р., № 1095 від 30.05.2017 р. містяться відмітки фінансової установи про неможливість виконання вимоги через те, що рахунок відкритий для акумулювання страхових внесків, а також через арешт рахунку (а.с. 59, 63 т.1).

На інкасових дорученнях (розпорядженнях) від 19.02.2018 р. №№ 8120, 8119, 8117, 8116 міститься відмітка фінансової установи про повернення без виконання на підставі п. 10.9, 12.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.01.2004 р. № 22, а саме якщо до банку надійде платіжна вимога/інкасове доручення (розпорядження) за іншим виконавчим документом ніж той, для забезпечення виконання якого накладено арешт, і на цьому рахунку немає інших (крім арештованих) коштів; через відсутність коштів на рахунках, неможливість звернення виконання на страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, накладення арешту на рахунок, не обслуговування рахунку, вказаного в інкасовому дорученні (а.с. 212-216 т.1).

Контролюючим органом не надано доказів на підтвердження відсутності на рахунках підприємства грошових коштів на час звернення до суду (листопад 2017 р.), оскільки зазначені вище інкасові доручення датовані 30.05.2017 р.

Суд звертає увагу, що контролюючим органом застосовано приписи п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України, за якими у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов'язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Разом з тим, таке рішення керівником контролюючого органу може бути прийнято тільки відносно суми податкового боргу з податку на додану вартість та податку на прибуток, оскільки такий податковий борг у результаті несплати грошового зобов'язання, визначеного у податковій декларації, та такий податковий борг перевищує 5 млн. грн.

Розмір податкового боргу за іншими податками є значно меншим, відповідно, контролюючий орган мав дотримуватися загального порядку погашення податкового боргу, а саме, звертатися до суду за стягненням такого податкового боргу, що не було зроблено позивачем.

Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом не дотримана процедура погашення податкового боргу, визначена Податковим кодексом України, в саме відсутні судові рішення за позовом контролюючого органу (СДПІ або Офісу, де відповідач перебував на податковому обліку до 01.01.2018 р., ГУ ДФС) про стягнення з платника податків податкового боргу, крім боргу, за яким прийнято рішення керівником контролюючого органу відповідно до п. 95.5 Податкового кодексу України про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків; інкасові доручення (розпорядження) про безспірне списання з рахунків позивача суми боргу виставлено не на всі відомі контролюючому органу рахунки; контролюючим органом не доведено відсутність коштів на рахункам платника податків станом на час подання позову.

Вказані вище обставини не враховано судом першої інстанції при вирішенні справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми Податкового кодексу України, що регулюють процедуру погашення податкового боргу, що призвело до неправильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлені судом апеляційної інстанції порушення процедури погашення податкового боргу з боку контролюючого органу не є доводами апелянта.

Проте, оскільки в ході апеляційного перегляду справи встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального права суд застосовує приписи ч. 2 ст. 308 КАС України та виходить за межі доводів апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 р. в справі № 804/7868/17 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 р. в справі № 804/7868/17 за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС, Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» про надання дозволу на погашення усіє суми податкового боргу за рахунок майна платника податків скасувати.

Ухвалити в справі № 804/7868/17 нове рішення.

В задоволенні позову Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС, Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Дніпро» про надання дозволу на погашення усіє суми податкового боргу за рахунок майна платника податків відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29.10.2018 р. та відповідно ч. 4 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 29.10.2018 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко