Справа № 361/5133/18
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/315/18, cправа № 361/5133/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» жовтня 2018 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 4 батальйону 5 роти полку Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Олеха Максима Анатолійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. серії НК № 739373 від 14 серпня 2018 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що 14 серпня 2018 року інспектором

4 батальйону 5 роти полку УПП у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Олехом М.А. складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладання штрафу у розмірі - 425 грн. 00 коп. Відповідно до вказаної постанови позивач рухаючись за кермом транспортного засобу марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, користувався засобом звязку не обладнаним технічним пристроєм, що дозволяє вести перемови без допомоги рук, тримаючи його у руці, чим порушив вимоги пункту 2.9 «д» ПДР. Вказану постанову позивач вважає незаконною, не обґрунтованою, оскільки під час розмови по мобільному він на автомобілі не рухався.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність та вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор 4 батальйону 5 роти полку Управління патрульної поліції у

м. Києві ДПП старший лейтенант поліції Олех М.А. у судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся у визначеному законом порядку. Причини неявки суду неповідомлені.

Третя особа Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції у судове засідання свого представника не направила. 10 жовтня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви.

Згідно із частиною четвертою статті 229 КАС України у даному випадку фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2018 року інспектором 4 батальйону

5 роти управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Олехом М.А. складено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 739373, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що 14 серпня 2018 року ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, користувався засобами звязку не обладнаним технічним пристроєм, що дозволяє вести перемови без допомоги рук, чим порушив вимоги пункту 2.9 д ПДР України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі ЗУ «Про дорожній рух») учасники дорожнього руху зобов'язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до пункту 1.1 ПДР України правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За змістом підпункту «д» пункту 2.9 «Обов'язки і правила водіїв механічних транспортних засобів» Розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Суть зазначеного адміністративного правопорушення полягає не лише у розмові за допомогою відповідного засобу зв'язку під час руху транспортного засобу, а загалом у користуванні таким засобом зв'язку під час руху.

При цьому, відповідачем не надано будь-яких прийнятних та переконливих доказів на підтвердження існування обставин порушення позивачем підпункту «д» пункту 2.9 Правил дорожнього руху

Суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення надано не було.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд зазначає, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до статті

251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Разом з тим, суд зазначає, що задоволення позовних вимог про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є достатнім та ефективним засобом захисту порушеного права, відтак відсутніми є підстави для додаткового визнання постанови протиправною, враховуючи також й вимоги статті 286 КАС України.

Оцінюючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 серпня 2018 року серії НК № 739373 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин