Справа № 265/6028/18
Суддя: Костромітіна О. О.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6028/18
Провадження №2-а/265/211/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, зацікавлена особа: інспектор ВБГР УПП в Донецькій області ДПП Пеклов Микола Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області, зацікавлена особа: інспектор ВБГР УПП в Донецькій області ДПП Леклов Микола Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування поданої позовної заяви вказував на те, що 06.07.2018 року інспектором ВБГР УІІП в Донецькій області ДПП лейтенантом поліції Лекловим Миколою Миколайовичем було винесено постанову серії ВР № 068555 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2, 3 статті 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, Пеклов М. М. звинуватив його в тому що він 06.07.2018 року о 10 годині 55 хвилин в Лівобережному районі м. Маріуполя на перехресті проспекту Єдності та вул. Таганрозької проводив роботи по прокладанню інженерних комунікацій в червоних смугах вулиць, а саме на тротуарі без погодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції, та при проведенні робіт порушив правила проведення робіт, не обладнав місце огородженням і дорожніми знаками. Вважає, що дана постанова не відповідає дійсності, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектором не враховано суб»єкт адміністративного правопорушення, яким у вказаних обставинах має бути посадова особа підприємства, яка здійснює роботи, зазначені в ст.140 КУпАП, проте він не є такою посадовою особою. Просив визнати протиправними дії інспектора Пеклова М.М. щодо складання постанови та скасувати постанову ВР № 068555 від 06.07.2018 року про притягнення його до адівмністративної відповідальності за ст.1410 ч.2, 3 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача УПП в Донецькій області, інспектор ВБДР УПП в Донецькій області Пеклов М.М. в судове засідання не з'явився, направивши на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, також просив долучити до матеріалів справи в якості доказів оптичний диск з відеозаписом, а також провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно доч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що постановою інспектора ВБДР УПП в Донецькій області Пеклова М.М. серія ВР № 068555 від 06 липня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Згідно вказаної постанови 06.07.2018 року о 10 годині 55 хвилин ОСОБА_1 в Лівобережному районі м. Маріуполя на перехресті проспекту Єдності та вул. Таганрозької проводив роботи по прокладанню інженерних комунікацій в червоних смугах вулиць, а саме на тротуарі без погодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції, та при проведенні робіт порушив правила проведення робіт, не обладнав місце огородженням і дорожніми знаками, чим порушив вимоги п. 1.5, 32.1 ПДР України, п.6 Постанови КМУ №198, п.9.1 Технічних правил ремонту і утримань вулиць, ст.12, 26 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно п.32.1 Правил дорожнього руху України з органами Національної поліції узгоджуються, зокрема, розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій.

Відповідно до частини 3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Частиною 2 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях.

Частиною 3 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Суб'єктами правопорушень, передбачених ч.2 ст.140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміна посадова особа. Тому для визначення цього терміна слід керуватись положеннями інших нормативно-правових актів. Так, згідно частини другої статті 2 Закону України "Про державну службу", посадовими особами вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

У пункті 1 та 2 Примітки до статті 364 Кримінального кодексу України міститься поняття службової особи. Так, службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, а також обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов'язків, або виконують такі обов'язки за спеціальним повноваженням. Службовими особами також визнаються іноземці або особи без громадянства, які виконують обов'язки, зазначені в пункті 1 цієї Примітки.

Частинами третьою, четвертою та п'ятою пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про хабарництво" передбачено, що організаційно-розпорядчі обов'язки - це обов'язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт. Адміністративно-господарські обов'язки - це обов'язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном. Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов'язки постійно, тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов'язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Що ж стосується громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності,суд зазначає, що він може бути визнаний службовою особою (посадовою особою) лише тоді, коли у нього реально виникає можливість виконання вказаних вище обов'язків. А це можливо у випадку, коли такий громадянин на умовах трудового договору наймає працівників для сприяння йому у здійсненні підприємницької діяльності. За таких обставин він набуває організаційно розпорядчих повноважень стосовно найманих працівників (право ставити перед ними певні завдання, визначати розмір заробітної плати, розпорядок робочого дня, застосовувати дисциплінарні стягнення тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є найманим працівником ТОВ «Трініті Телеком» відповідно до цивільно-правового договору на виконання робіт від 02.07.2018 року. Він зобов»язався виконати будівництво ВОЛЗ, а саме: прокладку кабелю, зварювання оптичних волокон, підварювання піг-Тейл, і за своїми посадовими обов'язками не наділений повноваженнями погоджувати з уповноваженим підрозділом Національної поліції України проведення ремонтних робіт та облаштовувати при цьому місце виконання робіт технічними засобами регулювання дорожнього руху, тобто не є суб'єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 140 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративних правопорушень за ч. 2, ч.3 ст.140 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, встановивши відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ч.2, 3 ст. 140 КУпАП, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, внаслдіок чого задовольняє позовні вимоги в цій частині.

При цьому, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними, оскільки вирішення даного питання не входить до компетенції суду при розгляді поданого ОСОБА_1 позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в сенсі ст.286 КАС України, внаслідок чого відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243 -246, 255, 286, 295 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області, зацікавлена особа: інспектор ВБГР УПП в Донецькій області ДПП Пеклов Микола Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 068555 від 06 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2, ч.3 ст.140 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2, ч.3 ст.140 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Суддя Костромітіна О.О.