Справа № 132/3046/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/3046/17

Головуючий у 1-й інстанції: Павленко І.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

01 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Франовська К.С. Кузьменко Л.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 липня 2018 року (м. Калинівка) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вінницької митниці Державної фіскальної служби про визнання постанови протиправною та її скасування,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до Вінницької митниці ДФС у Вінницькій області, в якому просив визнати протиправною постанову Вінницької митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0314/40100/17 від 01.09.2017 року та скасувати її.

Обґрунтовуючи позивні вимоги зазначав, що постанова в справі про порушення митних правил є незаконною і необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства. Оскаржувана постанова на думку позивача є незаконною ще й з підстав порушення митницею процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідач не виконав вимоги ст. 280 КАС України. Позивач вважає, що оскільки відповідач виявив правопорушення 05.06.2018 року, що підтверджується протоколом, то адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше 05.08.2017 року, однак постанова складена Вінницькою митницею ДФС - 01.09.2017 року, що не відповідає ст. 38 КУпАП.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 11 липня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Державної фіскальної служби України Вінницької митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0314/40100/17 від 01.09.2017 року. Закрито справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.469, ст.485 Митного Кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону просить скасувати рішення, а постанову Вінницької митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0314/401000/17 від 01.09.2017 року залишити без змін. Відповідач зазначає, що транспортний засіб ввезений на митну територію України в митному режимі "транзит", при його переміщенні гр. ОСОБА_2 не сплачувалися митні платежі. Позивач в порушення вимог ч.4 ст.380 МК України, передав в користування та розпорядження товар, митне оформлення якого не закінчене. Позивач вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, використавши товар - транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ Е300», реєстраційний номер DW094UY (Польща), кузов № НОМЕР_1 стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Представник відповідача в судовому засіданні просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судами встановлено, що 05.06.2017 року о 04 год. 06 хв., в пункт пропуску «Могилів-Подільський-Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС, з метою перетину державного кордону, в напрямку «виїзд з України» прибув вантажний автомобіль комерційного призначення марки "RENAULT MEGANE", реєстраційний номер DW9К491 (Польща) під керуванням гр. ОСОБА_2

Під час проведення митного контролю на гр.ОСОБА_2М спрацювала система АСАУР та відповідно інформації АСМО «Інспектор» встановлено, що гр.ОСОБА_2 25.12.2015 року через пункт пропуску «Краківець - Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці ДФС, ввіз на митну територію України легковий автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер DW094UY (Польща), кузов № НОМЕР_1, у митному режимі «Транзит» з метою особистого користування.

Станом на 01.09.2017 р., за формами обліку ЄАІС та АСМО "Інспектор" інформація щодо вивезення за межі митної території України транспортного засобу «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер DW094UY (Польща), кузов № НОМЕР_1 - відсутня.

Постановою в справі про порушення митних правил №0314/40100/17 від 01.09.2017 року, винесеною заступником начальника Вінницької митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями ОСОБА_3, на позивача було накладено адміністративне стягнення відповідно до ч.2 ст.469 та ст.485 МК України у виді сплати штрафу в розмірі 1345063,89 грн, а саме: за передачу в користування та розпорядження товару, митне оформлення якого не закінчене (транспортний засіб особистого користування «MERSEDES-BENZ Е300», реєстраційний номер DW094UY (Польща), кузов № НОМЕР_1) без дозволу органу доходів і зборів та вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, використавши вказаний транспортний засіб, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з позовом про скасування постанови.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що представником митниці, при притягненні позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.469, ст.485 Митного Кодексу України, не було взято до уваги всіх доказів у відповідності до ст. 495 МК України та не з'ясовано інші обставини справи у відповідності до ст. 489 МК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Митний кодекс України визначає види митних режимів (стаття 70 МК України). Декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим (стаття 71 МК України).

Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (стаття 90 МК України).

П. 1 ч. 1 ст. 95 МК України передбачено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Зазначений строк позивачем не дотриманий. Відповідальність за перевищення зазначеного строку передбачена у ст. 470 МК України, однак, до відповідальності за зазначене порушення позивач не притягувався, дослідження причин цього виходить за межі предмету спору.

Згідно із ст. 93 МК України, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні, зокрема, перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Оскаржувана постанова винесена у зв'язку із тим, що позивачем автомобіль не вивіз, а натомість продовжує ним користуватись.

Згідно із ч. 2 ст. 469 МК України передбачена відповідальність за зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився. У даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за користування без дозволу органу доходів і зборів товаром (автомобілем), митне оформлення якого не закінчено (ст. 102 МК України).

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 31.03.2015 р. №1-рп/2015 у справі №1-4/2015 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 МК України встановлено, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 Митного кодексу України.

Покликання представника відповідача на те, що даним рішенням Конституційного суду України надано тлумачення правовим нормам щодо іншого режиму - тимчасового ввезення, а не транзиту, до уваги не приймається, враховуючи зміст ч. 2 ст. 469 МК України, який стосується дій з будь-яким товаром, митне оформлення якого не завершено, а не лише таким, який був тимчасово ввезений. Покликання на цей режим у рішенні обумовлено лише змістом порушеного перед Конституційним судом України питання.

Верховний Суд дійшов такого ж висновку у постанові від 01.10.2018 року у справі №689/1980/16-а, в якій зазначив, що користування або розпорядження транспортними засобами особистого користування, які ввезені з метою транзиту через митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 МК України.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що згідно довідки, виданої старшим інспектором Хмільницького відділу поліції ОСОБА_4, автомобіль марки «MERSEDES-BENZ Е-210», реєстраційний номер DW094UY (Польща), кузов № НОМЕР_1 30.12.2015 року о 10 год.30 хв. на автомобільній дорозі М-12 (Житомир -Могилів-Подільський) в с. Корделівка по вул.Київській, отримав механічні пошкодження, внаслідок чого його подальша експлуатація є неможлива.

Згідно рішення мера Вроцлава від 13.09.2016 року №WSO-RP.5410.59769.2016MN, було анульовано реєстрацію автомобіля марки «MERSEDES-BENZ Е-210», реєстраційний номер реєстраційний номер DW094UY (Польща), кузов № НОМЕР_1.

Враховуючи вказане транспортний засіб був фактично знищений та не міг бути вивезеним за межі митної території України.

Щодо посилання відповідача на те, що ОСОБА_2 вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, використавши товар - транспортний засіб марки «MERSEDES-BENZ Е300», реєстраційний номер DW094UY (Польща), кузов № НОМЕР_1 стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, суд зазначає наступне.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Так, використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суб'єктивною стороною даного правопорушення має бути лише умисел, який спрямований на ухилення чи зменшення від сплати митних платежів.

Колегія суддів зазначає, що відповідач в оскаржуваній постанові не навів доказів протиправності дій позивача, доказів вини позивача у формі умислу, того що дії позивача були спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які підпадають під ознаки порушень, передбачених ст.485 МК України

відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2).

Згідно із ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі вимоги відповідачем дотримані не були, у зв'язку із чим є підстава, передбачена в п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України, для скасування постанови.

Вінницькою митницею Державної фіскальної служби при винесенні постанови у справі про порушення митних правил не було взято до уваги всіх доказів у відповідності до ст. 495 МК України та не з'ясовано інші обставини справи у відповідності до ст. 489 МК України.

Суд дійшов висновку про відсутність події адміністративного правопорушення та про відсутність в діях позивача ознак порушення митних правил (адміністративного правопорушення), передбаченого статтею 485 МК України, а також про невідповідність висновків, що містяться в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, що згідно пунктів першого, третього частини першої статті 531 МК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил, оскільки в діях позивача відсутній склад порушення митних правил, передбачений частиною другою статті 469 МК України та статті 485 МК України.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 11 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 листопада 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6