Справа № 826/5605/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2018 року № 826/5605/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали адміністративної справи

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Текссол-С"

до

Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про

визнання протиправними дій ,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» (далі по тексту – позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту – відповідач-2), в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить: визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо складання та направлення листа-запиту за вих. №20313/10/28-10-42-02-11 від 11 квітня 2017 року про надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Тессол-К» пояснень та документальних підтверджень.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що лист-запит №20313/10/28-10-42-02-11 від 11 квітня 2017 року був направлений відповідачем, базуючись на припущеннях Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо маніпулювання податковою звітністю позивачем та формування технічного податкового кредиту для контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С». На думку представника позивача, податкова декларація не містить такого показника, як технічний податковий кредит, а тому така невідповідність у даних декларації не може існувати. Також, позивач стверджує, що Офіс великих платників податків об’єктивно не може мати всієї інформації, пов’язаної з господарською діяльністю контрагентів позивача, а відтак робити висновки щодо формування технічного податкового кредиту, виходячи лише з даних, що містяться у податкових деклараціях позивача є передчасним та необґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник податкового органу в письмових запереченнях на адміністративний позов зазначив, що причиною для надсилання оскаржуваного запиту є необхідність з’ясування обставин щодо реалізації ТМЦ на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лорігон» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СК Корал Трейд» третім особам по ланцюгу постачання, оскільки за наявною податковою інформацією зазначені ТМЦ не реалізовувались та не експортувались, що свідчить про маніпулювання податковою звітністю та формуванням Товариством з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» технічного податкового кредиту (невідповідність даних декларації) для зазначених підприємств. На думку контролюючого органу, таке посилання є виконанням вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України щодо зазначення можливого порушення податкового законодавства, оскільки за наявною податковою інформацією зазначені ТМЦ не реалізовувались та не експортувались із Товариства з обмеженою відповідальністю «Лорігон» та Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Корал Трейд», про що зазначено в запиті.

При цьому, представник відповідача стверджує, що у запиті наявні усі необхідні реквізити та відомості, які є обов’язковими в силу вимог статей 73, 78 Податкового кодексу України та положень Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245.

Додатково представник відповідача зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» не надано доказів, які б підтверджували настання будь-яких негативних наслідків на підставі надісланого Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби запиту від 11 квітня 2017 року №20313/10/28-10-42-02-11 (проведення перевірок, винесення податкових повідомлень-рішень), у зв’язку з чим відповідач вважає, що порушене право позивача – відсутнє.

Зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку спрощеного провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби 11 квітня 2017 року надіслав на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» запит про надання пояснень та документальних підтверджень.

В обґрунтування вказаного запиту податковим органом зазначено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби за результатами аналізу Єдиного реєстру податкових накладних за період з 01 грудня 2016 року по 28 лютого 2017 року встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» () здійснювало поставку ТМЦ контрагентам-покупцям: у грудні 2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Лорігон» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «СК Корал Трейд» () на загальну суму ПДВ 1 536,3 тис. грн.; у січні 2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Лорігон» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «СК Корал Трейд» () на загальну суму ПДВ 939,7 тис.грн.; у лютому Товариству з обмеженою відповідальністю «Лорігон» () на загальну суму ПДВ 1 333,3 тис.грн.

Разом з тим, результатами аналізу інформаційних систем, наявних в Офісі великих платників податків ДФС виявлено, що реалізовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Лорігон» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Корал Трейд» () ТМЦ третім особам по ланцюгу постачання не реалізовувалась та не експортувалась, що свідчить про маніпулювання податковою звітністю та формуванням Товариством з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» () технічного податкового кредиту (невідповідність даних декларації) для зазначених підприємств.

На підставі підпунктів 16.1.5 і 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, пункту 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245, податковий орган просив протягом законодавчо встановлених строків надати інформацію для підтвердження реальності здійснення господарських операцій. При цьому, необхідно обов’язково надати, засвідчені підписом посадової особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися.

Для з’ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій по господарських взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Лорігон» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Корал Трейд» () за вказані періоди взаємовідносин, а саме:

- договори купівлі-продажу товарів;

- документально оформлені повноваження на здійснення господарських операцій осіб, які в інтересах платника податків одержують продукцію – письмові договори, довіреності;

- податкові накладні, відповідні до них видаткові накладні, розрахунки коригування кількісних та вартісних показників (з відміткою про отримання підприємством) та довіреності, документи, які підтверджують наявність фінансово-господарських взаємовідносин з вищезазначеним підприємством;

- документи, якими крім податкових накладних, підтверджено отримання товарів (робіт, послуг) (акти виконаних робіт);

- договори зберігання товарів та документи, що підтверджують приймання товарів на зберігання;

- первинні документи щодо транспортування продукції – з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки (товаро-транспортні накладні);

- платіжні доручення (виписка банку) щодо підтвердження сплати за отриманий товар (роботи, послуги);

- реєстри виданих та отриманих податкових накладних за відповідний період, реєстри щоденного обліку операцій з продажу та придбання та підсумки податкових зобов’язань з ПДВ за відповідні періоди, оборотно-сальдові відомості;

- інформацію про заборгованість (дебіторська/кредиторська) на кінець періоду, якщо така має місце з підприємством;

- сертифікати якості на товари.

Позивач, вважаючи дії податкового органу щодо надіслання вказаного запиту протиправними, звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно Конституцією встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правовідносини з приводу надіслання контролюючими органами письмового запиту платнику податків врегульовані Податковим кодексом України.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов’язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається із запиту №20313/10/28-10-42-02-11 від 11 квітня 2017 року, відповідач на підставі підпунктів 16.1.5 і 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та пункту 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, просить надати інформацію та її документальне підтвердження щодо взаємовідносин із підприємствами, з якими позивач мав господарські операції у період з 01 грудня 2016 року по 28 лютого 2017 року, у зв’язку із ризиковим змістом вказаних операцій.

Відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов’язані подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно з підпунктом 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов’язані подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Відповідно до підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов’язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Пунктом 14 Порядку періодичного подання інформації органами державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 встановлено строки для надання відповіді на запит податкового органу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Проте, як вбачається із змісту розглядуваного запиту, у ньому не зазначено підстав для його надсилання, передбачених пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, а також вказівки на виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію, а посилання відповідача на ризиковий зміст операцій не є підставою для витребування інформації та копій документів згідно статті 73 Податкового кодексу України.

Доводи податкового органу про те, запит направлено позивачу у зв'язку з отриманням результатів аналізу інформаційних систем про можливі порушення контрагентами позивача вимог законодавства про що зазначено у запиті, суд вважає необґрунтованими, оскільки у вказаному запиті позивача не зазначено жодних відомостей про виявлені факти під час аналізу податкової звітності з ПДВ з використанням результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів даних ЄРПН, які свідчать про можливі порушення позивачем або його контрагентами вимог податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до абзацу 11 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

З огляду на зазначене, суд вважає, що запит відповідача про надання інформації за вих. №20313/10/28-10-42-02-11 від 11 квітня 2017 року був оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому позивач звільнений від обов'язку надавати відповідь на вказаний запит відповідно до абзацу 11 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України і, як наслідок, дії податкового органу щодо направлення вказаного запиту є протиправними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2017 року №К/800/25008/16.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено суду правомірність вчинення оскаржуваних дій, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо складання та направлення листа-запиту за вих. №20313/10/28-10-42-02-11 від 11 квітня 2017 року про надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Тессол-К» пояснень та документальних підтверджень.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Текссол-С» (03151, м. Київ, вул. Малогвардійська, буд. 22, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук