Справа № 127/25295/18
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/448/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Войтенко А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Поліщук Анастасії Анатолівни (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про визнання дій відповідача неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.09.2018 р. відповідачем відносно нього було винесено постанову серії НК № 353983 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що він 30.09.2018 року о 12 год. 15 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 49 керуючи транспортним засобом марки «Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку (стоянку) другим рядом, чим порушив п.п 15.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він здійснив зупинку не якомога правіше у крайній правій полосі, а вже за межами проїзної частини, а саме - на зоні для стоянки, що позначена дорожнім знаком 5.39. При цьому дорожній знак 5.39 та ПДР України не забороняють зупинку транспортного засобу в межах зони стоянки. Таким чином, рухаючись по вул. Пирогова по крайній правій полосі проїзної частини та побачивши зону стоянки, де можна здійснити зупинку транспортного засобу для висадки пасажира згідно ПДР України, позивач почав рухатися праворуч, перетнув дорожню розмітку 1.7 та здійснив зупинку. Тобто, зупинка відбулася в зоні стоянки, а не на проїзній частині. Крім того, на виконання вимог п. 9.9 ПДР України, одразу після зупинки було ввімкнено сигнал аварійної сигналізації, що також зафіксовано на відео реєстраторі патрульної машини, а отже усі необхідні вимоги ПДР України позивачем були дотримані.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме: у постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;постанова не містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеноїінформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, при розгляді справи відповідачем не було з'ясовано факт вчинення правопорушення, ступінь вини та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Також, в оскаржуваній постанові відсутні докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підставі викладеного просить позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги зазначені в позовній заяві підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, однак представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, яку мотивував тим, що під час патрулювання 30.09.2018 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Поліщук А.А. було виявлено, що в м. Вінниці по вул. Пирогова, 49, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку (стоянку) другим рядом, чим порушив п.п 15.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення НК № 353983 від 30.09.2018. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 255 гри. шляхом винесення постанови. На думку представника відповідача розгляд справи здійснювався відповідно до вимог КУпАП. На підставі викладеного просить в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КАС України розгляд адміністративної справи в судовому засіданні здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

08.10.2018 року ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та запропоновано останньому усунути недоліки позовної заяви. 16.10.2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою від 17.10.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Поліщук А.А. про визнання дій відповідача неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.09.2018 року поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Поліщук А.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 353983, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 30.09.2018 року о 12 год. 15 хв. керуючи транспортним засобом марки «Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку (стоянку) другим рядом, чим порушив п.п 15.4 ПДР України, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно з частиною першою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення,що і було вчинено поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Поліщук А.А. Слід відзначити, що даний факт позивачем не оспорюється. Разом з тим, у відзиві представник відповідача звертає увагу на правомірність винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач здійснив зупинку (стоянку) другим рядом.

Підпунктом 15.4 Правил дорожнього руху України визначено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.В офіційному коментарі до Правил дорожнього руху надаються роз'яснення до вищевказаного пункту в яких зазначено, що транспортні засоби під час зупинки або стоянки на проїзній частині повинні розташовуватись в один ряд, а саме паралельно і якомога ближче до її краю за винятком випадків, коли порядок постановки транспортних засобів на стоянку передбачений спеціально нанесеною розміткою під кутом до краю проїзної частини або спеціально обумовленим пунктом 15.5 Правил. Згідно з цією вимогою забороняється зупиняти транспортні засоби на проїзній частині поруч з іншими транспортними засобами, які стоять біля краю проїзної частини або на узбіччі.

Твердження позивача про те, що він здійснив зупинку за межами проїзної частини, а саме в зоні для стоянки, що позначена дорожнім знаком 5.39, суд оцінює критично з наступних підстав.

Підпунктом 1.10 ПДР України край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки.

Крайнє положення на проїзній частині - положення транспортного засобу на відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги), яка не дає можливості рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче до краю проїзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги).

Дорожній знак «Зона стоянки» визначає зону, де дозволена стоянка, за умов, що зазначаються на знакові або додаткових табличках під ним. Знак позначає початок зони, де дозволяється стоянка на проїзній частині.

Наведене свідчить про те, що зона стоянки відноситься до проїзної частини.

Факт стоянки транспортним засобом марки «Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 в два ряди, водієм в судовому засіданні не заперечувався.

Отже, наведене свідчить про те, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Toyota corolla» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку стоянку другим рядом, чим порушив п.п 15.4 ПДР України. Крім того, суд звертає увагу на те, що вказаному місці в два ряди як зупинка, так і стоянка транспортних засобів забороняється.

При цьому, п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Твердження позивача про те, що оскаржувана постанова не містить відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеноїінформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, суд оцінює критично, оскільки дана вимога стосується постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що відповідачем при накладенні стягнення не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд оцінює критично, оскільки відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху дані обставини не враховуються.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Поліщук А.А. було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 122, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) до поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП рядового поліції Поліщук Анастасії Анатолівни (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про визнання дій відповідача неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя