Справа № 804/6726/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2018 року

Київ

справа №804/6726/16

адміністративне провадження №К/9901/29184/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної фіскальної служби України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 (судді Захарчук-Борисенко Н.В., Царікова О.В., Турова О.М.)

та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 (судді Чередниченко В.Є., Іванов С.М., Панченко О.М.)

у справі № 804/6726/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАФТОЛА»

до Державної фіскальної служби України

та Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «РАФТОЛА» (далі - позивач, ТОВ «РАФТОЛА») звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1, ДФС України) та Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач -2), в якому просило суд визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» з податку на додану вартість за квітень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 12.05.2016.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» з податку на додану вартість за квітень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 року визнано такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 12.05.2016.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю «РАФТОЛА» з податку на додану вартість за квітень 2016 року; визнано податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю «РАФТОЛА» з податку на додану вартість за квітень 2016 року прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було отримано податковим органом, - 12 травня 2016 року.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції слугували висновки суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції при прийнятті постанови від 10.11.2016 неповно встановив обставини справи, зокрема і щодо підстави, яка стала відмовою у прийнятті податкової декларації ТОВ «РАФТОЛА» з податку на додану вартість за квітень 2016 року та не надав оцінки усім доводам та доказам, що були надані відповідачем, що свідчить про те, що розглядаючи цю справу, суд надав перевагу доводам та доказам, про які зазначив позивач, тоді як не спростував та не пояснив, чому не взяв до уваги докази відповідача, що є порушенням норм процесуального права, принцип якого закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як гарантія для сторін на право на справедливий суд.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач-1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що на дату подання декларації з ПДВ за квітень 2016 року ТОВ «Рафтола» було відсутнє у реєстрі платників податку на додану вартість, що стало підставою для невизнання поданої платником податку декларації податковою звітністю. Крім того, за змістом оскаржуваних рішень неможливо встановити, яке право позивача порушено ДФС України та які дії повинен вчинити контролюючий орган для поновлення порушеного права.

Позивач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції законним, обґрунтованим, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська та ТОВ «РАФТОЛА» укладено договір про визнання електронних документів.

Згідно із договором податковий орган зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді та їх комп'ютерну обробку, забезпечити направлення квитанцій на електронну адресу платника податків.

12.05.2016 позивач в електронному вигляді направив до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 року.

Зазначену податкову звітність податковим органом не було прийнято у зв'язку з тим, що «порушено вимоги п.48.4 ст. 48 ПКУ, а саме: ІПН 76 не був платником ПДВ в періоді квітень 2016 року», що підтверджується квитанцією №1.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №371 від 29 лютого 2016 року анульовано державну реєстрацію платника ПДВ ТОВ «РАФТОЛА».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року у справі № 804/2285/16 визнано протиправним та скасовано вищезазначене рішення. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року у справі № 804/2285/16 набрала законної сили 18.10.2016.

Відтак після набрання законної сили рішенням про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідне рішення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття. Таке рішення податкового органу не може створювати будь-яких правових наслідків для платника податку. Протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі в період від дати прийняття контролюючим органом рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням суду.

Отже, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, щодо відсутності підстав для відмови у визнанні податкової декларації податковою звітністю платника податку, в зв'язку з відсутністю позивача в реєстрі платників ПДВ.

При цьому, колегія суддів приймає доводи ДФС України щодо того, що право позивача не порушено саме ДФС України.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. А відтак, обов'язок щодо прийняття та реєстрації податкової декларації, за умови дотримання платником податків вимог статті 49 Податкового кодексу України, покладається саме на контролюючий орган, в якому перебуває на обліку платник податків.

Суд апеляційної інстанції в мотивувальній частині рішення зазначив, що саме відповідач-2 протиправно відмовив позивачу у прийнятті податкової звітності, однак в резолютивній частині рішення визнав протиправними дії щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» за квітень 2016 року в тому числі і ДФС України.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку щодо необхідності зміни резолютивної частини рішення суду апеляційної інстанції.

Також, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції було скасовано, а відтак вимоги касаційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції, яке вже було скасовано не відповідає вимогам, які могли заявлятися до суду касаційної інстанції в силу наданих процесуальним законом повноважень суду касаційної інстанції ( в редакції закону на момент звернення з касаційною скаргою) за наслідками перегляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 351 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Змінити резолютивну частину постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції: «Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2016 року у справі № 804/6726/16 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково» та абзац третій резолютивної частини постанови в такій редакції: «Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» з податку на додану вартість за квітень 2016 року. В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» з податку на додану вартість за квітень 2016 року відмовити».

В решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко
З оригіналом згідно