Справа № 826/9260/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 жовтня 2018 року № 826/9260/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування та перерахунку середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення, визначених законодавством із розмірів встановлених для основних видів грошового забезпечення на час виникнення права на перерахунок пенсії;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок належної позивачу пенсії із врахуванням розміру помісячної суми додаткових видів грошового забезпечення у складі надбавок, премії та допомог встановлених чинним на час виникнення права на перерахунок законодавством, а саме: надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%), надбавки за особливості проходження служби (46,9%), премії (10%), допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (по 1/12 гз), розрахованим із розмірів основних видів грошового забезпечення встановлених законодавством на час виникнення права на перерахунок, без обмеження її максимального розміру та виплачувати таку без обмеження такого її розміру.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем при проведенні перерахунку пенсії, до грошового забезпечення не були віднесені додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувалися відповідні страхові/соціальні внески.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечило, посилаючись на те, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не носять постійний характер, а виплачуються лише раз на рік, а тому не можуть включатися до розміру грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Частина 2 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Отже, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 (набрала чинності 02 грудня 2015 року), у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року.

Відповідно до частини 3, 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії) перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Згідно з п.2 Порядку № 45 па підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 45 визначено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 (далі - довідка) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

З наведеного вище вбачається, що на Міністерство внутрішніх справ України покладено обов'язок інформувати безпосередньо Пенсійний фонд України про виникнення підстав для перерахунку пенсії певному колу осіб, а не щодо конкретного пенсіонера органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що позовної заяви не додано будь-яких доказів, що позивач (ОСОБА_1) є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує пенсію по вислузі років відповідно Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивачем в позові не зазначено чи було Міністерством внутрішніх справ України надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Також позивачем не вказано, чи звертався він з цього приводу до Міністерства внутрішніх справ України та яку відповідь отримав. До позовної заяви лише додано два розрахунка пенсії станом на 01.06.2018р.

Також позивачем не вказано, чи звертався він до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з питання перерахунку пенсії та яку відповідь отримав.

Отже позивачем не зазначено та не подано відповідних доказів звернення до МВС та ГУ ПФУ у м. Києві з заявами про проведення перерахунку її пенсії в зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей».

Тобто, відсутнє як таке порушене право позивача з боку органів ПФУ, оскільки позивач до відповідача з приводу проведення перерахунку її пенсії не звертався, відмови не отримував.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

У пункті 8 частини першої статті 4 КАС зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

У підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення КСУ № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

В даному випадку відсутні рішення, дії чи бездіяльність органів УПФУ щодо відмови позивачу у проведення перерахунку його пенсії.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій