Справа № 1540/4091/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4091/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовною заявою Громадської організації «Всеукраїнська спеціальна колегія з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, вул. Василенка, буд. 7-А) до Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська,1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) про визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо не здійснення заходів притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної або адміністративної відповідальності та зобовязання прийняти рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 13 серпня 2018 року надійшла позовна заява Відокремленого підрозділу «Управління в Одеській області Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська спеціальна колегія з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю» (, місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.28,кв.21) до Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська,1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання прийняти рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування ОСОБА_1.

Ухвалою від 30 серпня 218 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви у відповідності до кількості учасників справи із зазначенням позивача відповідно до приписів ч. 2 ст. 46 КАС України; викладу позовних вимог щодо бездіяльності відповідача, яку позивач просить визнати протиправною та надання доказу сплати судового збору.

До суду 05 вересня 2018року (вхід. №25971/18) від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивачем по справі зазначено Громадську організацію «Всеукраїнська спеціальна колегія з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю» та уточнено позовні вимоги, в яких позивач просив визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не здійснення заходів притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної або адміністративної відповідальності та зобовязати прийняти рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування, та надано докази сплати судового збору (лист від 05 вересня 2018 року вхід. №25968/18).

Ухвалою від 10 вересня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження за клопотанням позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході здійснення свої громадської діяльності позивачем було виявлено, що депутат Одеської міської ради ОСОБА_1 одночасно займає посаду в органі публічної влади та юридичній особі приватного права, що становить особою порушення законодавства.

Так, позивач зазначив, що із засобів масової інформації стало відомо, що 11 листопада 2015 року ОСОБА_1 був обраний головою постійної комісії з питань комунальної власності Одеської міської ради та відповідно до інформації з офіційних інтернет-джерел, на даний час ОСОБА_1 працює також на посаді Голови наглядової ради в ПрАТ «Укранафтопром».

На думку позивача, з урахуванням покладених обовязків, наданих прав та повноважень ОСОБА_1 здійснює функції представника органу місцевого самоврядування як депутат Одеської міської ради VII скликання, а також виконує організаційно-розпорядчі та консультативно-дорадчі функції на посаді голови Постійної комісії, а тому в розумінні положень чинного законодавства України є посадовою особою місцевого самоврядування, в звязку з чим зобовязаний дотримуватись принципу несумісності, однак, на заважаючи на зайняття ним одночасно двох посад грубо порушує вказаний принцип та продовжує виконувати функції Голови наглядової ради в ПрАТ «Укранафтопром».

Обмеження у виконанні таких функцій передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Але, позивач зазначає, що не заважаючи на ці вимоги закону, Одеська міська рада, в якій на даний час обіймає посаду ОСОБА_1 не вживає передбачених ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» заходів щодо ОСОБА_1 за порушення приписів законодавства, принципу несумісності, що послугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

До суду 01 жовтня 2018 року (вхід. №28810/18) від Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю, зазначивши, що жодні обставини, які перешкоджають ОСОБА_1 бути депутатом місцевої ради та головою постійної комісії цієї ради відсутні, що свідчить про відсутність підстав для дострокового припинення його повноважень.

Так, відповідач зазначив, що перебування ОСОБА_1 на посаді голови постійної комісії з питань комунальної власності Одеської міської ради та одночасне виконання ним повноважень голови наглядової ради ПрАТ «Укранафтопром» не є порушенням положень Закону України «Про запобігання корупції» та не є підставою для припинення служби в органі місцевого самоврядування, оскільки обмеження щодо сумісництва, зокрема, в частині входження посадової особи до складу наглядової ради не поширюється на депутатів місцевих рад, які не здійснюють повноваження на постійній основі. На думку відповідача, є недопустимим прирівнювання депутата місцевої ради до статусу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідач вважає, що оскільки здійснення повноважень депутата місцевих ради може відбуватись, як на постійній основі (для чого передбачено обмеження щодо сумісництва, так і в поєднанні з виробничою або службовою діяльністю, коли депутат може займатись будь-якою діяльністю, не забороненою законом), підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності відсутні.

Окрім того, відповідач зазначив, що у позивача відсутнє порушене право, що є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки останній не спрямований на виконання завдання адміністративного судочинства, що полягає у відновлені саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин, оскільки відповідно до мети діяльності позивача є обєднання зусиль її членів для сприяння правоохоронним органам України в боротьбі зі злочинністю.

На відкрите судове засідання, призначене на 18 жовтня 2018 року представник позивача не зявився, про дату, час ті місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно.

Від представника позивача надійшла до суду заяву (вхід. №30942/18 від 18.10.2018 року) про розгляд справи за відсутністю позивача за наявними в справі матеріалами, в якій позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Також на відкрите судове засідання 18 жовтня 2018 року не зявився представник відповідач, про дату, час ті місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Відповідач про причини незявлення на судове засідання, суд не повідомив.

Також на відкрите судове засідання не зявився представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1.

До суду 17 жовтня 2018 року (вхід. №30797/18) від представника третьої особи надійшла заява, в якій представник просив розглядати справу без участі третьої особи та її представника.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання вирішив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Всеукраїнська громадська організація «Всеукраїнська спеціальна колегія з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю» зареєстрована 03.08.2015 року, номер запису до ЄДР 1 012303 та має відокремлений підрозділ у Одеській області, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.19).

ОСОБА_1 є депутат Одеської міської ради УІІ скликання, що підтверджено постановою Одеської міської виборчої комісії № 248 від 28.10.2015 року «Про визнання обраними депутатів Одеської міської ради» (а.с. 15-16).

Згідно з рішенням Одеської міської ради № 6-УІІ від 11.11.2015 року «Про затвердження складу постійних комісій Одеської міської ради УІІ скликання», ОСОБА_1 входить до складу постійної комісії з питань комунальної власності і призначений головою цієї комісії (а.с. 12-14).

Відповідно до даних є-декларування за 2017 рік, місцем роботи ОСОБА_1 є голова наглядової ради ПрАТ «Укрнафтопром» (а.с.17-18).

Позивач, вважаючи перебування ОСОБА_1 на посаді голови постійної комісії комунальної власності Одеської міської ради без виходу зі складу наглядової ради ПрАТ «Укрнафтопром» триваючим порушенням законодавства, яке потребує вжиття передбачених законом відповідних заходів з боку Одеської міської ради, а саме: прийняття рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування, в звязку з чим відповідачем допущено бездіяльність.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, шо регулюють спірні правовідносини, обставини справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються законами України «Про запобігання корупції»; «Про статус депутатів місцевих рад»; «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII, субєктами, на яких поширюється дія цього Закону є, зокрема: особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови; державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 2 ч. 1 статті 25 Закону України № 1700-VII, особам, зазначеним у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Між тим, частиною 2 цієї статті Закону України № 1700-VII передбачено, що обмеження, передбачені частиною першою цієї статті, не поширюються на депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад (крім тих, які здійснюють свої повноваження у відповідній раді на постійній основі), присяжних.

Враховуючи вищевикладені приписі чинного законодавства, суд вважає, що обмеження щодо сумісництва, зокрема в частині входження посадової особи до складу наглядової ради не поширюються на депутатів місцевих рад, які не здійснюють свої повноваження на постійній основі.

Аналогічне положення передбачено й Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».

Так, відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Частиною 1 статті 6 цього Закону передбачено, що депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю.

Частиною 2 цієї статті Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 цього Закону, у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачені окремі посади, діяльність на яких здійснюється на постійній основі: сільський, селищний, міський голова (ч.2 ст. 12 Закону України); староста (ч.2 ст. 14-1 Закону); секретар сільської, селищної, міської ради (ч.1 ст. 50 Закону); голова районної, обласної, районної умісті ради (ч. 3 ст. 55 Закону); заступник голови районної у місті, районної ради, перший заступник, заступник голови обласної ради (ч. 8 ст. 56 Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що депутат ОСОБА_1 не займає вище перелічені посади.

Відповідно до ч.ч.1, 8 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування», постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.

Організація роботи постійної комісії ради покладається на голову комісії. Голова комісії скликає і веде засідання комісії, дає доручення членам комісії, представляє комісію у відносинах з іншими органами, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, а також громадянами, організує роботу по реалізації висновків і рекомендацій комісії. У разі відсутності голови комісії або неможливості ним виконувати свої повноваження з інших причин його функції здійснює заступник голови комісії або секретар комісії.

Частиною 9 цієї статті Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що засідання постійної комісії скликається в міру необхідності і є правомочним, якщо в ньому бере участь не менш як половина від загального складу комісії.

Згідно з ч. 13 цієї статті Закону України «Про місцеве самоврядування», депутати працюють у постійних комісіях на громадських засадах. За рішенням обласних рад голови постійних комісій з питань бюджету можуть працювати в раді на постійній основі.

Відповідно до пункту 4 статті 14 Регламенту Одеської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 11.11.2015, організація роботи постійної комісії ради покладається на її голову.

Згідно зі змісту розділу 3 Положення про постійні комісії Одеської міської ради VII скликання, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 11.11.2015 № 2- VII, голова постійної комісії наділений такими повноваженнями: скликає і веде засідання комісії, формує її порядок денний;дає доручення членам комісії;представляє комісію у відносинах з іншими органами, об'єднаннями громадян, органами самоорганізації населення, підприємствами, установами, організаціями, а також громадянами; підписує прийняті висновки і рекомендації комісії, оформлені протокол засідань, а також відповідні запити і звернення від імені постійної комісії;організовує роботу з реалізації висновків і рекомендацій комісії.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є депутатом Одеської міської ради, головою постійної комісії з питань комунальної власності Одеської міської ради та одночасно є головою наглядової ради ПрАТ «Укрнафтопром».

Вище приведений аналіз норм Закону України «Про місцеве самоврядування» свідчить про те, що з огляду на те, що депутати, які входять до складу постійних комісій, зокрема, їх голови працюють у постійних комісіях на громадських засадах та не здійснюють свої повноваження на постійній основі, голова комісії наділений виключно організаційними функціями, на голів постійних комісій не поширюються обмеження щодо сумісництва з іншою роботою або іншими видами діяльності.

Враховуючи зазначене, а також те, що ОСОБА_1 не порушено принципу несумісності, як зазначає у позовній заяві позивач, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо не здійснення заходів притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної або адміністративної відповідальності не належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобовязання прийняти рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно зі 2 цього Закону, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Аналіз вказаних статей закону свідчить про здійснення повноважень на постійній основі.

В той час, як згідно з системно проведеним аналізом ч. 1 ст. 2, ст. 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», вбачається, що депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України та здійснює свої повноваження без відриву своєї виробничої або службової діяльності за основним місцем роботи, крім випадків, передбачених законом.

Між тим, судом вже встановлено, що третя особа не займає посади на постійній основі.

Також суд звертає увагу, що статтею 5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» врегульоване питання припинення повноважень депутата місцевої ради, частиною 2 якої передбачені чіткі випадки припинення повноважень депутата місцевої ради достроково за рішенням відповідної ради, а саме, у звязку: 1) з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, за яким його засуджено до покарання, не пов'язаного з позбавленням волі; 2) з особистою заявою депутата місцевої ради про складення ним депутатських повноважень; 3) з несплатою аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Як вбачається з наведеного переліку, Закон не передбачає такого випадку, на який посилається позивач щодо прийняття радою рішення про припинення повноважень депутата місцевої ради.

Частиною 1 ст. 5 цього Закону передбачені випадки дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради за наявності перелічених підстав, засвідчених

офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі, зокрема: 4) обрання або призначення його на посаду, зайняття якої згідно з Конституцією України і законом не сумісне з виконанням депутатських повноважень.

Проте, в матеріалах справи відсутні такі докази.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відсутні будь-які підстави та докази порушення сумісництва під час здійснення повноважень депутатам місцевої ради ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання прийняти рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування також не належать задоволенню.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що у позивача відсутнє порушене право, виходячи із завдань громадської організації, суд враховує приписи ст. 5 КАС України та зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, оцінюючі встановлені у судовому засіданні факти, суд вважає, що відповідач, з посиланням на відповідні докази довів необґрунтованість позовних вимог, в звязку з чим вони не належать задоволенню у повному обсязі.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, повязаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь субєкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90,139, 246, 255,263,293,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Громадської організації «Всеукраїнська спеціальна колегія з питань боротьби з корупцією та організованою злочинністю» (, місцезнаходження: 03124, м. Київ, вул. Василенка, буд. 7-А) до Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська,1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2) про визнання протиправною бездіяльності Одеської міської ради щодо не здійснення заходів притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної або адміністративної відповідальності та зобовязання прийняти рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, пп.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.