Справа № 200/11424/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 жовтня 2018 р. Справа №200/11424/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кочанова П.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецьквуглезбагачення” (код ЄДРПОУ – 36887724, юридична адреса: 85400, Донецька область, місто Селидове, вул. Миру, будинок, 34) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (код ЄДРПОУ – 39406028, юридична адреса: 87526, Донецька область, м.Маріуполь, вул.130-ї Таганрозької дивізії, 114) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Донецьквуглезбагачення” звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якому просить суд скасувати як незаконні податкові рішення Головного управління ДФС у Донецькій області:

- податкове повідомлення-рішення від 10.08.2018 № на суму 7 495,23грн., з яких: сума штрафу - 2 555,75грн., пеня - 4 939,48грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 10.08.2018 № на суму 719,32грн., з яких: штраф - 212,98грн., пеня - 506,34грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 10.08.2018 № на суму 510,00грн. штрафу;

- рішення від 10.08.2018 № на суму 7 290,51грн. штрафу;

- рішення від 10.08.2018 № на суму 340,00грн. штрафу;

- рішення від 10.08.2018 № на суму 44 922,88грн., з яких: штраф 10% - 6 055,08грн., штраф 20% - 27 933,11грн., пеня - 10 934,69грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 №006481414 на суму 1 171 386,39 грн., з яких: донараховане зобов'язання - 919 181,00 грн., штраф 229 795,25грн.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Преамбулою Закону України “Про судовий збір” встановлено, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтями 1, 2 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору – громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 3 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно частини 1 статті 4 Закону України “Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07.12.2017 року № 2246-VIII, з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 1 762,00 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд скасувати як незаконні податкові рішення Головного управління ДФС у Донецькій області на загальну суму 1 210 254,19 грн. (7 495,23+719,32+510,00+7290,51+340,00+44922,88+1 148 976,25 (у рішенні зазначено саме цю суму)). Таким чином, за подання позовної заяви, позивач повинен сплатити судового збору у розмірі 18 153,81 грн. (1 210 254,19 *1,5%).

Разом з цим, до позовної заяви, позивачем додано платіжне доручення від 22.10.2018 року № 127 про сплату судового збору у розмірі 17 570,80 грн.

З аналізу наведених норм вбачається, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 583,01 грн. (18 153,81 грн - 17 570,80 грн.) за наступними реквізитами: отримувач коштів Слов'янське УК/м.Слов'янськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37803368, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 4034, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа) та надання (надіслання) суду оригіналу документу про сплату судового збору у визначеному розмірі.

Окрім того, приписами пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві має бути власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаних норм позивачем в позовній заяві не зазначено власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Між іншим, згідно частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до статті 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Так, в позовній заяві позивач вказує на те, що за результатом проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 02.08.2018 року № 821/05-99-14-14/3688724, за результатом якої винесені незаконні податкові повідомлення - рішення. У позовній заяві, позивач зазначає, що донарахування податкового зобов'язання з ПДВ та санкції здійснено на підставі висновку органу ДФС про ніби-то нереальність господарських операцій ТОВ «Донецьквуглезбагачення» при постачанні ТМЦ:

- видаткові накладні складені з порушенням форми - не зазначено посаду особи яка відвантажила ТМЦ та отримала товар саме від постачальника;

- ТОВ «Донецьквуглезбагачення» не надано товаро-транспортних накладних (ТТН), що не надає можливості підтвердити факт постачання ТМЦ від постачальника на адресу покупця - ТОВ «Донецьквуглезбагачення»;

- до перевірки не надані прибуткові ордери отримання товарів саме від постачальника на склад та картки складського обліку (Наказ Мінстату України від 21.06.1996 №193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів»);

- реальність придбання товару за визначеною номенклатурою, не підтверджується фактом реального походження товару (за відсутності можливості дослідження його номенклатури та обсягу) у попередніх ланках ланцюга його продажу - по ланцюгу постачання до покупця, який здійснив продаж безпосередньо ТОВ «Донецьквуглезбагачення»;

- згідно податкової інформації відносно постачальника безпосередньо на адресу ТОВ «Донецьквуглезбагачення» встановлено нереальність оформлення господарських операцій;

- операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень та іншого майна, яке економічно необхідні для виконання такого постачання.

- місце складання видаткових накладних - м. Донецьк, тобто факт приймання-передачі товару та перехід права власності на нього здійснено на території, тимчасово непідконтрольній уряду України, що унеможливлює проведення господарської операції, враховуючи вимоги статті 185.1 та 186.1 ПК України.

Разом з цим, доказів в підтвердження позовних вимог, позивачем до суду не надано, а саме: видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, прибуткові ордери на отримання товарів та інші первинні та облікові документи.

Крім того, суд зазначає, що статтею 94 КАС України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Проте, позивачем не виконано обов'язок щодо надання до позовної заяви всіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Окрім того, позивачем письмово не повідомлено про неможливість надання доказів до суду, не зазначено причин, за яких такі докази не можуть бути подані, та не надано докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідних доказів.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження доплати судового збору у розмірі 583,01 грн., власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, доказів в підтвердження позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецьквуглезбагачення” до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень – залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду належних доказів на підтвердження доплати судового збору у розмірі 583,01 грн., власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, доказів в підтвердження позовних вимог.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та відповідно до частини 2 статті 256 КАСУ набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Кочанова П.В.