Справа № 351/2301/18
Суддя: Калиновський М. М.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/2301/18
Номер провадження №2-а/351/75/18
У Х В А Л А

про повернення заяви позивачеві

"25" жовтня 2018 р. м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Калиновський М.М. вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Снятинського коледжу Подільського ДАТУ про визнання незаконним наказу №8 та виплати різниці в заробітній платі., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Снятинського коледжу Подільського ДАТУ про визнання незаконним наказу № 8 та виплати різниці в заробітній платі.

У позові посилається на те, що з 01.01.2018р. без відповідних розпорядчих документів Міністерства освіти і науки України, надбавка "за престижність праці" в розмірі 20 %, наказом директора коледжу № 8 від 31.01.2018р. йому була зменшена до 5%, тобто було змінено умови праці в бік погіршення. Просить визнати незаконним даний наказ та зобов'язати дирекцію коледжу перерахувати заробітну плату із врахуванням 20% доплати за престижність та виплатити різницю в заробітній платі з 01.01.2018р..

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду (ч.3 ст.19 КАС України).

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб'єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

А тому, сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним наказу № 8 та виплати різниці в заробітній платі є вимогами, підґрунтям яких є порушення вимог трудового законодавства. Тому, на думку суду, даний спір не є публічно-правовим, оскільки не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивачів у сфері публічно-правових відносин.

При цьому за суб'єктним складом сторін спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Тому, суддя вважає, що дану позовну заяву необхідно повернути позивачеві у зв'язку із предметною непідсудністю справи.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 19, 20, 169 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Снятинського коледжу Подільського ДАТУ про визнання незаконним наказу № 8 та виплати різниці в заробітній платі - повернути позивачу для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_1, що він вправі звернутись з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства до Снятинського районного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.