Справа № 140/1939/17
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 140/1939/17

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

26 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

Представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Богатиря С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Немирівської міської ради Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року (ухвалено 12 червня 2018 року, виготовлено в повному обсязі 18 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Немирівської міської ради Вінницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Немирівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Немирівської міської ради 10 сесії 1 скликання від 21 липня 2017 року № 248 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_5." та зобов'язання повторно розглянути заяву позивача.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 1 грудня 2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Крім цього, ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2018 року вказану вище адміністративну справу передано для розгляду по суті до Вінницького окружного адміністративного суду.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що оскаржуване рішення міської ради прийняте в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України та законами України.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги представник відповідача зазначає про те, що судом першої інстанції вибірково застосовано норми чинного законодавства та не враховано, що орган місцевого самоврядування не вправі у межах свої повноважень здійснювати розподіл спірної земельної ділянки, який би влаштовував всіх співвласників будинку.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що предметом спору є виключно правовідносини щодо прийняття рішення Немирівською міською радою від 21 липня 2017 року №248 "Про розгляд заяви ОСОБА_5.", а тому посилання скаржника про відсутність дослідження судом можливого порушення прав інших співвласників є необґрунтованими.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у звязку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником 15/50 часток одноповерхового глинобитного обкладеного цеглою житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 15.11.2003 року, укладеного з ОСОБА_10

Згідно з рішенням Немирівської міської ради 23 сесії 6 скликання від 16.05.2014 року ОСОБА_5 було надано дозвіл на складання технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0500 га по АДРЕСА_1.

Розробником документації із землеустрою ФОП ОСОБА_11 була складена технічна документація із землеустрою до складу якої входить акт погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, який підписали суміжні землевласники та землекористувачі за винятком третіх осіб.

З урахуванням вищевикладеного ОСОБА_5 звернувся з заявою на адресу Немирівської міської ради від 01.10.2015 року, що зареєстрована 01.10.2015 року за №3-11, в якій просив розглянути вказаний земельний спір, повідомити його завчасно про день та час розгляду справи та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду земельного спору.

До заяви було додано один примірник технічної документації.

20.10.2015 року на вищевказану заяву позивача Немирівська міська рада надала відповідь в якій повідомила про те, що відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області від 14.09.2015 року в справі №140/1820/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про визнання права власності за набувальною давністю на земельну ділянку рішення Немирівського районного суду від 29.07.2014 року про визнання права власності за набувальною давністю на земельну ділянку скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Крім цього, в провадженні Немирівського районного суду знаходилась справа №2/140/654 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та Немирівської міської ради Вінницької обалсті про визнання безпідставними відмов у погодженні меж земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії. Вирішення вищезазначених справ у судовому порядку може значно вплинути на розгляд заяви позивача комісією міської ради, тому вважають за доцільне призупинити розгляд цієї заяви до вирішення спірного питання в суді, після чого дана заява буде розглянута комісією по суті.

Оскільки рішення прийнято не було, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Немирівської міської ради про визнання бездіяльності щодо відсутності розгляду заяви протиправною та зобов'язання розглянути заяву.

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 22.01.2016 року, яка набула законної сили, позов було задоволено.

На виконання вказаного рішення суду 13 сесією 7 скликання Немирівської міської ради прийнято рішення, яким підтримано пропозицію комісії, викладену в акті від 23.02.2016 року, згідно з якою було рекомендовано підготувати варіант розподілу земельної ділянки між співвласниками житлового будинку, який би задовольнив усіх власників з послідуючим погодженням. У разі незгоди дане питання рекомендовано вирішувати в судовому порядку.

Вважаючи, що заява від 01.10.2015 року по суті відповідачем не розглянута, позивач звернувся до суду.

Згідно з постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 06.03.2017 року було визнано протиправним рішення 13 сесії 7 скликання Немирівської міської ради від 07.09.2016 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_5.» та зобов'язано Немирівську міську раду повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_5 від 01.10.2015р. та додані до неї документи та прийняти за наслідками її розгляду відповідне рішення.

21.07.2017 року 10 (позачерговою) сесією 1 скликання Немирівської міської ради на виконання постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 06.03.2017 року у справі № 140/2136/16-а розглянуто заяву ОСОБА_5 від 01.10.2015 року щодо вирішення земельного спору, який виник у зв'язку з відмовою у підписанні акту погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1, землекористувачами гр. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та прийнято рішення №248, яким вирішено рекомендувати громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - власникам житлового будинку, після виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності Немирівської міської ради за адресою: АДРЕСА_1, здійснити розподіл земельної ділянки між співвласниками житлового будинку, який би задовольнив усіх власників з послідуючим погодженням. У разі незгоди дане питання вирішувати в судовому порядку.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем без використання повноваження з метою, з якою воно надане, рішення є необґрунтованим. За фактом Немирівська міська рада Вінницької області, як орган місцевого самоврядування ухилилась від прийняття рішення по суті заяв перекладаючи розгляд вказаного питання на судові інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ч.3 ст.158 Земельного кодексу України відповідачем не вирішено земельний спір, який виник між співвласниками земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1, оскільки громадяни його самостійно вирішити не змогли.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст.ст.1,78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній і державній власності та є, в свою чергу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною Держави.

За приписами ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.12 ЗК України питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної або міської ради.

Ст.26 даного Закону визначено питання, які вирішуються радами виключно на пленарних засіданнях, що є основною організаційно-правовою формою діяльності рад.

До таких повноважень, зокрема, відносяться повноваження, пов'язані з організацією роботи ради та утворюваних нею органів, а саме: створення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій; створення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу.

Тобто, саме місцеві ради визначають перелік, мету та порядок організації, роботи утворюваних нею комісій.

Аналогічне положення міститься і в ч.1 ст.116 ЗК України, згідно з якою, громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Як слідує з приписів ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання угоди недійсною та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Порядок розгляду таких спорів встановлений ст.159 ЗК України, зокрема, останній має бути розглянутий у тижневий строк з дня подання заяви за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору.

За наслідками вирішення спірного питання орган місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин приймає рішення, визначає порядок його виконання.

Таким чином, при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не дотримано вимог ч.3 ст.198 ЗК України та не вирішено спір між співвласниками житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 70 рішення у справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) 18390/91, пункт 29).

З урахуванням обставин, встановлених у справі, орган місцевого самоврядування не виконав своїх повноважень, передбачених Земельним кодексом України, не розглянув та не вирішив земельний спір за зверненням ОСОБА_5, а тому оскаржуване рішення Немирівської міської ради від 21.07.2017 року №248 не може вважатися рішенням по суті питань, порушених ОСОБА_5 в заяві від 01.10.2015 року.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення Немирівської міської ради від 21.072017 року №248 та зобов'язання повторно розглянути заяву ОСОБА_5 з прийняттям рішення по суті заяви є обґрунтованим.

Водночас, рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача прийняти відповідне рішення щодо погодження меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підлягає зміні з наступних підстав.

Так, згідно з позовними вимогами позивач просить захистити його право шляхом визнання протиправним рішення Немирівської міської ради від 21.072017 року №248 та зобов'язання відповідача повторно розглянути по суті його заяву і додані до неї документи та прийняти за наслідками її розгляду рішення про погодження меж земельної ділянки.

З урахуванням обставин встановлених у справі та законодавства, яке регулює спірні правовідносини, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Немирівської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 01.10.2015 року і додані до неї документи та прийняти рішення по суті порушених у заяві питань, оскільки земельний спір відповідачем не вирішений, суд не може зобов'язувати відповідача прийняти певне рішення про результати розгляду земельного спору.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Немирівської міської ради Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Немирівської міської ради Вінницької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії змінити.

Абзац 3 (третій) резолютивної частини рішення викласти в такій редакції: "Зобов'язати Немирівську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 01.10.2015 року та додані до неї документи та прийняти рішення по суті питань, порушених в заяві ОСОБА_5 від 01.10.2015 року.

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 вересня 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.