Справа № 826/12691/13-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року

Київ

справа №826/12691/13-а

адміністративне провадження №К/9901/2775/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача – Хохуляка В.В.,

суддів – Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2013 (суддя – Вєкуа Н.Г.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 (головуючий суддя – Кузьменко В.В., судді: Василенко Я.М., Степанюк А.Г.) у справі № 826/12691/13-а за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» до Державної податкової інспекції в місті Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн ЛТД» (далі – ПзІІ «МакДональдз Юкрейн ЛТД») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі – ДПІ у м. Сумах) від 21.06.2013 №/31402.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодилась колегія суддів апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки договір, укладений між позивачем та Сумською міською радою, про право тимчасового користування землею не було розірвано чи змінено, позивачем правомірно сплачувалась орендна плата у визначеному цим договороми розмірі. Зміна розміру земельного податку у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України є підставою для перегляду установленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, однак не тягне автоматичного підвищення розміру орендної плати, встановленого в договорі оренди, у зв’язку з чим прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є протиправним.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ДПІ у м. Сумах оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2013, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у м. Сумах посилається на те, що справляння податків здійснюється на підставі закону та не може базуватись на умовах цивільно-правового договору, а тому розмір орендної плати за земельні ділянки не може бути меншим, ніж встановлено підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, між Сумською міською радою (Орендодавець) та ПзІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» (Орендар) 15.02.2001 укладено договір оренди земельної ділянки площею 3 456 кв.м за адресою: м. Суми, Червона площа, 15а, терміном дії до 05.04.2024. Договір зареєстрований у Сумському міськвиконкомі 10.04.200 за № 407.

Згідно з пунктом 2.3 зазначеного договору оренди, розмір орендної плати становить 1870,56 грн. на місяць. Орендна плата була визначена сторонами в розмірі, передбаченому нормативними актами на час його укладання, а саме: 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору складала 1496448 грн. Відповідно до пункту 2.2 договору оренди він є чинним до 05.04.2024.

ПзІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» згідно з податковою декларацією з плати за землю, вхідний ДПІ в м. Суми № від 28.01.2013, узгодило податкове зобов'язання по орендній платі за земельну ділянку по Червоній площі 15а, у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки.

За наслідками проведеної камеральної перевірки податкової декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2013 рік, податковим органом встановлено, що ПзІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» порушено вимоги підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу щодо визначення мінімального річного розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності для всіх категорій земель, крім сільськогосподарського призначення, на рівні трикратного розміру відповідного земельного податку, про що складено акт від 12.06.2013 № 2068/152/32744453.

На підставі названого акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № /31402 від 12.06.2013, згідно з яким ПзІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» визначено суму грошового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за квітень 2013 року в сумі 8378,91 грн., в т.ч. 5585,94 грн. - за основним платежем, 2792,97 грн. - за штрафними санкціями.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» вбачається, що користування землею в Україні є платним.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII Податкового кодексу України; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Наведені правові норми свідчать про те, що з набранням чинності Податкового кодексу України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Дана правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 02.12.2014 по справі №21-274а14 та постанові від 07.04.2015 по справі №21-117а15.

За таких обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 21.06.2013 №/31402, згідно з яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з орендної плати за землю, є правомірним.

Згідно з частинами першою, третьою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права до встановлених правовідносин, а відтак, оскаржені судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПзІІ «МакДональдз Юкрейн ЛТД».

Керуючись статтями 262, 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2013 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду