Справа № 344/10361/18
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/715/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Манів Інни Орестівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Манів Інни Орестівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Мотивував тим, що 02.07.2018 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП відносно позивача складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 466346 про порушення вимог п. 15.10 в ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що не згідний з даною постановою, оскільки його пояснення та пояснення свідків взяті до уваги при складані постанови не були. 02.07.2018 року позивачем було здійснено вимушену зупинку транспортного засобу по вул. Грушевського, 25 в м. Івано-Франківську, оскільки пасажиру автомобіля позивача стало погано, про що позивач повідомив відповідача та запропонував написати письмове пояснення та опитати свідка, однак його пояснення до уваги прийняті не були. Окрім того, відповідачем не було надано доказів, що підтверджують факт порушення позивачем дорожнього руху. Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач бажав користуватися послугами захисника, однак таке право йому надано не було. За наведених обставин просив суд постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасувати.

В судовому засіданні 13.09.2018 року позивач позов підтримав,просив його задовольнити. В судове засідання 30.10.2018 року позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, подав відзив на адміністративний позов, в якому, посилаючи на порушення позивачем п. 15.10 д просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 122 КупАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п.15.10.д. Правил Дорожнього руху стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

З постанови серії ЕАА № 466346 від 02.07.2018 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 02.07.2018 року о 13год. 56хв. в м. Івано-Франківську по вул. Михайла Грушевського, 25А ОСОБА_1 здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, не залишив для руху пішоходів 2м, чим порушив п. 15.10.д ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Позивач в позові вказав, що 02.07.2018 року ним було здійснено вимушену зупинку транспортного засобу по вул. Грушевського, 25 в м. Івано-Франківську, оскільки пасажиру автомобіля позивача стало погано.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Представником відповідача на підтвердження порушення позивачем правил ПДР, надано запис з нагрудної камери. На відеозапису зафіксовано, що автомобіль позивача знаходиться на тротуарі по вул. Грушевського, 25 в м. Івано-Франківську та перешкоджає руху пішоходів що є належним та допустимим доказом на підтвердження порушення позивачем правил ПДР.

Посилання позивача на вимущену зупинку транспортного засобу суд не приймає до уваги, оскільки пояснень позивача, наданих працівникам поліції та зафіксованих на запису з нагрудної камери, вбачається, що він приїхав до Виконкому Івано-Франківської міської ради та привіз пресу, здійснивши зупинку на 10 хвилин.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Манів Інни Орестівни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова