Справа № 214/2763/18(2-а/214/162/18)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

01 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 214/2763/18
провадження №2-а/214/162/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Семененко Я.В. (доповідач),

судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року (суддя Прасолова В.М.) по справі №214/2763/18 (провадження №2-а/214/162/18) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Яковенка Олександра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА №373130 від 23.04.2018р., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач. як водій транспортного засобу, на вимогу поліцейського не предявив поліс обовязкового страхування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався як на відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності так і на порушення відповідачам процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обгрунтовуючи відсутність підстав притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав те, що у відповідності до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс предявляється лише при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності позивач повязував з тим, що відповідачем не було складено протоколу про адміністративне правопорушення; справу розглянуто на місці вчинення правопорушення; позбавлено позивача скористатися своїми права, у тому числі правом на правову допомогу.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 20 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду фактично мотивовано обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне

зясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки, за позицією позивача, страховий поліс повинен предявлятися у випадках визначених законом, а не по вимозі інспектора патрульної служби.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 23.04.2018 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Яковенко О.С. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №373130, згідно з якою позивач, керуючи транспортним засобом, на вимогу інспектора патрульної поліції, не предявив поліс обовязкового страхування цивільної відповідальності, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Правомірність та обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, не предявлення для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів створює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з апеляційної скарги, аргументи позивача щодо неправомірності притягнення його до адміністративної відповідальності фактично зводяться до того, що за змістом ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. За позицією позивача, оскільки у спірному випадку інспектором патрульної поліції не складався протокол щодо порушень правил дорожнього руху та не оформлялися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, то у останнього були відсутні правові підстави для перевірки наявності у позивача полісу обовязкового страхування, і як наслідок, були відсутні підстави для висновку про наявність у діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.

З такими аргументами позивача, суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст..16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст..53 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З огляду на вказані норми права, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності, у спірному випадку, правових підстав у відповідача для перевірки наявності у нього полісу обовязкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обовязком водія мати при собі поліс обовязкового страхування та предявляти його на вимогу працівників поліції.

Доводи позивача щодо відсутності в інспектора патрульної поліції повноважень для здійснення перевірки наявності у водія полісу обовязкового страхування з посиланням на положення ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» колегія суддів також вважає необґрунтованими, виходячи із наступного.

Так, пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

В той же час, пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, вказаною нормою права визначено обовязок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути предявлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути предявлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналізуючи зазначені норми права Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обовязки водіїв транспортних засобів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. На думку суду п.21.2 ст.21 Закону, як закону, що регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обовязкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Про вказану правову позицію, на думку суду апеляційної інстанції, свідчать і внесені законодавцем зміни до ч.1 ст.126 КУпАП, попередня редакція якої: «Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне накладення штрафу ….», була змінена: «керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу …». Тобто, ч.1 ст.126 КУпАП, в редакції яка діяла на час прийняття відповідачем оскарженої постанови, передбачала відповідальність за сам факт відсутності або не предявлення для перевірки полісу обовязкового страхування, без такої умови, як «у випадках, передбачених законодавством».

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності у спірному випадку у відповідача правових підстав для перевірки наявності у нього полісу обовязкового страхування.

Отже, з огляду встановлений факт не предявлення позивачем інспектору патрульної поліції для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який не заперечуються позивачем, та підтверджуються наданим відповідачем відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, колегія суддів вбачає наявним в діях позивача склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Не можуть бути підставою для визнання неправомірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його доводи про те, що відповідачем була порушена процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, в частині позбавлення позивача скористатися своїми права, зокрема, надати пояснення, скористатися правом на правову допомогу. Так, з оглянутого запису відеореєстратора вбачається, що патрульним розяснено позивачу суть правопорушення (не предявлення для перевірки полісу обовязкового страхування), повідомлено про розгляд справи, розяснено права позивача. При цьому, будь-яких клопотань позивачем заявлено не було.

Отже, пояснення позивача про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, наданими суду доказами не підтверджуються.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2018 року по справі №214/2763/18 (провадження №2-а/214/162/18) без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 01.11.2018р.

Головуючий суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк