Справа № 806/2737/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2737/18

Головуючий у 1-й інстанції: Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

01 листопада 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року (постановлену в м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльність та зобов'язання надати повну і достовірну інформацію на звернення від 16.04.2018 та від 02.05.2018,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від "04" липня 2018р повернуто позовну заяву ОСОБА_2 до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про скасування постанови про визнання бездіяльність та зобов'язання надати повну і достовірну інформацію на звернення від 16.04.2018 та від 02.05.2018 на підставі частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням вимог процесуального законодавства, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставини справи та порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження, просить суд скасувати ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "04" липня 2018р і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що на виконання ухвали від 21 червня 2018 року подав заяву про усунення недоліків, та виконав усі вимоги ухвали про залишення скарги без руху.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, повертаючи позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не повністю усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 21 червня 2018 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також документи, що до неї додаються.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст. 169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 21.06.2018 позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків шляхом надання до суду: завірених належним чином копій або оригіналів письмових доказів долучених до матеріалів позовної заяви; нової уточненої позовної заяви із: 1) належним викладом позовних вимог у відповідності до статті 5 КАС України; 2) узгодженням позовних умов із обставинами, викладеними у позовній заяві та долученими до позовної заяви доказами; 3) із зазначенням: а) ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номеру засобів зв'язку, офіційної електронної адреси, адреси електронної пошти відповідача; б) чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та перелік таких заходів, якщо вони здійснювалися; в) за правилами якого провадження слід розглядати його позовну заяву; г) власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; примірників нової уточненої позовної заяви з додатками відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб у справі.

На виконання вимог цієї ухвали позивач подав уточнену позовну заяву.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що уточнена позовна заява не містить усунення недоліків в частині:

- уточнення позивачем позовних вимог у відповідності до положень статті 5 КАС України;

- зазначення: чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та перелік таких заходів, якщо вони здійснювалися;

- зазначення за правилами якого провадження слід розглядати його позовну заяву.

Надаючи оцінку зазначеним висновкам суду, колегія суддів виходить з такого.

За змістом ч.5 ст.160 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Жодна норма названої статті не вимагає узгоджувати позовні вимоги чи викладати їх виключно у відповідності до статті 5 КАС України.

Дійсно, статтею 5 КАС України визначені певні способи захисту порушених прав при зверненні до суду. Разом з тим, наведений перелік не є вичерпним, оскільки це прямо випливає з положень ч.2 ст.5, яка вказує на те, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Більше того, за змістом п.4 ст.160 КАС України право викладати обставини, якими обґрунтовуються вимоги, надано саме позивачу і позивач в даному питання користується певною свободою. Суд лише має оцінити переконливість викладених доводів на предмет їх достатності для задоволення позову і не може перебирати на себе права позивача у цих питаннях.

Оцінюючи подану позивачем заяву, колегія суддів приходить до висновку, що викладені у ній доводи є зрозумілими і дають можливість їх розглянути та вирішити по суті. Фактично позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у питаннях розгляду його звернень. Та обставина, що у прохальній частині в силу описки чи з інших причин не зазначено слово "протиправною" не спотворює змісту позовної заяви і не може бути формальною підставою для повернення позовної заяви.

Щодо обовязку позивача зазначати про те, чи вживалися заходи забезпечення позову, то така вимога суду не ґрунтується на положеннях п.7 ст.160 КАС України, яка покладає такий обовязок на позивача лише у випадку, якщо такі заходи вживалися.

Так само процесуальним законодавством на позивача не покладено обов'язок зазначати у порядку якого провадження слід розглядати справу.

Частиною 5 статті 161 КАС України визначено, що клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження додаються до позовної заяви лише у разі необхідності.

При цьому процесуальним законодавством чітко визначено, які категорії справ підлягають розгляду в порядку спрощеного чи письмового провадження. У інших справах зазначені питання віднесені на розсуд суду і учасники справи у певних випадках можуть клопотати про такий розгляд.

Відтак, твердження суду першої інстанції про недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України слід визнати помилковим і таким, що не ґрунтується на нормах процесуального права.

Окрім цього, слід зазначити, що при обмеженні права на звернення з відповідною заявою або поданням до суду порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950р., яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97.

Як свідчить позиція Європейського Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За таких обставин, прийняття суддею ухвали про повернення позовної заяви здійснено з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи, що під час апеляційного розгляду встановлено помилковість висновків суду першої інстанції про порушення позивачем при подачі позовної заяви вимог КАС України внаслідок порушення норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 листопада 2018 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.