Справа № 0440/5351/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Справа № 0440/5351/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіКонєвої С.О.
при секретарі судового засіданняЗіненко А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: Кузьменко Ю.І., Синявський В.О. Овсяникова Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Л.К.» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 06.04.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю «К.Л.К.» звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.04.2018р. №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.04.2018р. №;

- визнати протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.04.2018р. №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.04.2018р. №;

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями позивачеві були донараховані податкові зобов'язання по сплаті податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 2185,90 грн., збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 10929,48 грн. внаслідок невірної, на думку відповідача, класифікації позивачем товарів за УКТЗЕД, щодо яких проведено митне оформлення, а саме: товару «обладнання для приготування гарячих напоїв та приготування або розігрівання їжі для використання у закладах громадського харчування: SOUP KETTLE/Супник торгової марки RAUDER, виробник ANHUI HUALING KITCHEN EQUIPMENT CO.LTD, який позивачем було ввезено на митну територію України та класифіковано за кодом УКТЗЕД (ставка ввізного мита - 0%), тоді як відповідач вважає, що вказаний товар повинен був бути класифікований за кодом УКТЗЕД - Інші електронагрівальні прилади (ставка ввізного мита 10%), що зафіксовано відповідачем у акті перевірки №13217/04-36-14-15/32952695 від 20.03.2018р. Позивач із вказаними висновками відповідача та прийнятими за результатами таких висновків оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки код 841981 включає неелектричні водонагрівачі безінерційні водяні акумулятори для приготування гарячих напоїв або приготування чи розігрівання їжі, тобто товар, ввезений позивачем - Супник торгової марки RAUDER. В той же час, позивач вказує на те, що до товарної позиції 8516, зокрема до підкатегорії 8516 79 70 00 віднесено «інші електронагрівальні прилади» до якої відносяться саме побутові електронагрівальні прилади, яким не є Супник. Позивач також на підтвердження правильності визначення позивачем коду УКТЗЕД вищевказаного товару посилається на висновок ТПП №ЗЕД-071 від 29.03.2018р., за яким супник електричний SB -6000, SB - 6000S та супник - SB -5700 класифікується саме за кодом УКТЗЕД . Також позивач обґрунтовує свої доводи і тим, що відповідачем були зроблені висновки лише на підставі інформації, отриманої із мережі «Інтернет», без дослідження характеристик товару, що, на думку позивача, є недостатнім для беззаперечного доведення віднесення товару до відповідного коду УКТЗЕД, так як згідно з керівництвом по експлуатації, яке було супровідним документом до супників, супник призначений для використання саме в комерційних цілях. З огляду на викладене, позивач вважає, що ним було вірно здійснено класифікацію товару згідно з вимогами УКТЗЕД Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу. Окрім того, позивач посилається і на позицію щодо повноважень податкового органу та безпідставне втручання у мирне володіння майном, яка відображена у рішенні Верховного Суду у справі №К/9901/5649/17 та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. «Щокін проти України».

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, у відзиві на позов просив у задоволенні даного адміністративного позову відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що із акту перевірки слідує, що позивачем за МД від 29.03.2016р., від 13.03.2017р. та від 19.02.2018р. оформлено товари, зокрема, «Обладнання для приготування гарячих напоїв та приготування або розігрівання їжі для використання у закладах громадського харчування: Супник SB -6000, SB - 6000S та супник - SB -5700» за кодом 8419 81 80 90 (ставка ввізного мита - 0%). Відповідно до Закону України «Про Митний тариф України» до коду товару згідно з УКТЗЕД 8419 81 80 90 віднесено товар: товарна позиція 8419 - машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним та неелектричним нагріванням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті: неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори. Відповідно до пункту (г) Пояснень до товарної позиції 8419 до цієї товарної позиції не включаються побутові електронагрівальні прилади товарної позиції 8516. Товар «електрична супниця» являє собою електроприлад для підтримання в гарячому стані готової страви, розміщеної в ємності, заглибленій в бак з водою. Вода нагрівається за допомогою електричних нагрівачів, контрольованих термостатом (ефект парової бані). Згідно з вимогами УКТЗЕД текстовий опис товарної позиції 8516 передбачає, що до неї включаються побутові електронагрівальні прилади. Електрична супниця є товаром, подібним до неелектричної супниці, який класифікується в товарній позиції 7323, текстовий опис якої передбачає використання у побуті відповідно до рішення, прийнятого в серпні 1999 року на 24 сесії Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації. Оскільки електричні супниці за призначенням є ідентичними до неелектричних, вони також повинні розглядатися як такі, що використовуються для побутових цілей. Відповідно до пункту Е (Інші побутові електронагрівальні прилади) Пояснень до товарної позиції 8516 до цієї групи входять всі електронагрівальні машини та пристрої за умови, що вони, як правило, застосовуються в побуті. Деякі з них згадані раніше в цих поясненнях (наприклад, електрокаміни, «гейзерні» нагрівачі, сушарки для волосся, праски і.т.п.) До числа інших входять, зокрема, (підпункт 5) чайники, каструлі, пароварки, підігрівники для молока, супу чи аналогічні посудини. Отже, відповідно до Правил 1,6 ОПІ, з врахуванням пункту (г) виключень з товарної позиції 8419, «Настільна електрична супниця» класифікується в товарній під категорії 8516 79 70 00 УКТЗЕД. Отже, декларант самостійно вносить до МД відомості, зокрема, щодо коду товару згідно УКТЗЕД та з моменту прийняття МД до митного оформлення несе юридичну відповідальність за недостовірність таких відомостей, при цьому, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товару за ч. 4 ст.69 МК України, а за ч.8 вказаної статті, висновки інших органів, установ та організацій (експертного висновку ТПП) щодо визначення кодів товарів згідно з УКТЗЕД при митному оформленні товару мають інформаційний або довідковий характер. Додатково, в якості доказів на підтвердження правильності класифікації ввезеного позивачем товару за УКТЗЕД за товарною позицією 8516 представником відповідача надано копії листів ДФС, копія рішення Івано-Франківської митниці ДФС про визначення коду товару від 08.06.2018р.

30.08.2018р. представник позивача надав відповідь на відзив у якій посилається на те, що відповідач не мав передбачуваної ч.4 ст.69 МК України підстави для самостійної класифікації товару, оскільки, окрім інформації з мережі «Інтернет», не навів жодних мотивів та доказів, які б свідчили про порушення позивачем класифікації товарів згідно УКТЗЕД, у відзиві відсутня інформація щодо способу, яким здійснено визначення коду товару відповідачем відмінного від заявленого в деклараціях. Загальні посилання на норми МК України не конкретизують підстави щодо самостійного класифікування товарів саме за кодами на яких наполягає відповідач, що не може вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення. А правильність класифікації товарів згідно УКТЗЕД підтверджена висновками ТПП, які є обов'язковими, у тому числі відповідно до офіційної позиції ДФС України та відповідно до абзацу сьомого пункту 1 ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а тому представник позивача вважає, що зауваження відповідача до вказаного експертного висновку не можуть бути взяті до уваги.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 26.09.2018р.

Судом у ході судового розгляду справи встановлені наступні обставини у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «К.Л.К.» зареєстроване за юридичною адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, будинок 18 офіс 11, є платником податку на додану вартість, що підтверджується копією виписки з ЄДРПОУ та копією свідоцтва про реєстрацію платника податків по податку на додану вартість (а.с.9-10).

У період з 02.03.2018р. по 07.03.2018р. посадовими особами контролюючого органу згідно до ст.ст. 336, 345, 351 Митного кодексу України, наказу №1295-п від 26.02.2018р. була проведена документальна невиїзна перевірка позивача щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за окремими митними деклараціями, за результатами якої був складений акт №13217/04-36-14-15/32952695 від 20.03.2018р. за висновками якого встановлено порушення позивачем, а саме:

- ч.1 ст.69, ч.4 ст.280, ч.3 ст.295 Митного кодексу України, Правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України» в результаті чого занижено податкове зобов'язання по сплаті мита за митними деклараціями від 13.03.2017р. №UA500010/2017/000617 та від 19.02.2018р. №UA500010/2018/1633 на загальну суму 8743,58 грн.;

- п.190.1 ст. 190 розділу У Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкові зобов'язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями від 13.03.2017р. №UA500010/2017/000617 та від 19.02.2018р. №UA500010/2018/1633 на загальну суму 1748,72 грн.

Також згідно висновків наведеного вище акту перевірки, вказані порушення сталися внаслідок неправильного самостійного визначення позивачем коду товару за УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%) - «обладнання для приготування гарячих напоїв та приготування або розігрівання їжі для використання у закладах громадського харчування - SOUP KETTLE/Супник ASP-6000S/SB-6000S, SOUP KETTLE/Супник ASP-6000S/SB-6000, SOUP KETTLE/Супник SB-6000, SOUP KETTLE/Супник SB-6000, SOUP KETTLE/Супник SB-6000S, SOUP KETTLE/Супник SB-5700, тоді як вказаний товар, на думку відповідача, слід було класифікувати за кодом УКТЗЕД 8516 79 70 00 (ставка ввізного мита 10%) - інші електронагрівальні прилади (а.с.18-19).

На підставі наведеного акту перевірки, відповідачем 06.04.2018р. були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № за яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів у загальній сумі 2185,90 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням - 1748,72 грн., за штрафними санкціями - 437,18 грн. (а.с.30);

- № за яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться суб'єктом підприємницької діяльності у загальній сумі 10929,48 грн., у тому числі за податковим зобов'язанням - 8743,58 грн., за штрафними санкціями - 2185,90 грн. (а.с.31).

Позивачем було подано скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження до ДФС України за результатами розгляду якої було прийнято рішення від 16.05.2018р. за яким скарга позивача залишена без задоволення, а оспорювані податкові повідомлення-рішення без змін, що підтверджується копією відповідного рішення ДФС України (а.с.34-41).

Позивач оспорює вказані вище податкові повідомлення-рішення, просить визнати їх протиправними та скасувати посилаючись на те, що самостійна класифікація товару -- «обладнання для приготування гарячих напоїв та приготування або розігрівання їжі для використання у закладах громадського харчування - SOUP KETTLE/Супник ASP-6000S/SB-6000S, SOUP KETTLE/Супник ASP-6000S/SB-6000, SOUP KETTLE/Супник SB-6000, SOUP KETTLE/Супник SB-6000, SOUP KETTLE/Супник SB-6000S, SOUP KETTLE/Супник SB-5700» при митному оформленні за кодом згідно УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%) відповідає положенням норм чинного законодавства, а посилання відповідача на необхідність класифікації вказаного товару за кодом (ставка ввізного мита 10%) є необґрунтованим, так як вказаний товар не є ідентичним товару, який порівняний відповідачем через мережу Інтернет та згідно висновку експерта Торгово-промислової палати №ЗЕД-071 від 29.03.2018р. вказаний товар класифікується саме за кодом УКТЗЕД .

Заслухавши представників позивача та відповідача, які брали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Згідно до ч.1, ч.2 ст.69 Митного кодексу України передбачено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України і затверджена Законом України від 19 вересня 2013р. №584-УІІ «Про Митний тариф України», Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів і груп та характеристик товарів, які визначаються на підставі товаросупровідних документів та інформації виробника.

З метою єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТЗЕД, побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року і Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу та затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015р. №401.

Відповідно до Правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - ОПІ) встановлено, що класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

За приписами Правила 6 ОПІ визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Так, згідно УКТЗЕД за загальними положеннями до товарної групи 8419 відносяться - машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням ( за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, під смаженням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пастеризацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті, неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори: зокрема, код 841981 - для приготування гарячих напоїв або приготування чи розігрівання їжі.

При цьому, зазначено, що це обладнання може працювати з будь-якою нагрівальною системою (з використанням вугілля, оливи, газу, пари, електрики і т.п.), крім водонагрівачів безінерційних та водонагрівачів, що акумулюють тепло, які у випадку електронагрівання включаються до товарної позиції 8516.

До цієї товарної позиції включається лише техніка, не застосовувана в побуті, крім безінерційних водонагрівачів теплових водяних акумуляторів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що до товарної позиції 8419 за товарним кодом 8419 81 80 90 включається обладнання, яке може працювати з будь-якою нагрівальною системою (з використанням вугілля, оливи, газу, пари, електрики і т.п.), яке не застосовується у побуті, крім безінерційних водонагрівачів, що акумулюють тепло.

Так, судом із наданих копій документів встановлено, що позивачем на виконання зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 28.11.2016р. за митними деклараціями від 13.03.2017р. №UA500010/2017/000617 та від 19.02.2018р. №UA500010/2018/1633, було ввезено на митну територію України товар - «обладнання для приготування гарячих напоїв та приготування або розігрівання їжі для використання у закладах громадського харчування: SOUP KETTLE/Супник торгової марки RAUDER, виробник ANHUI HUALING KITCHEN EQUIPMENT CO.LTD», Китай, заявлений позивачем код товару згідно УКТЗЕД - (а.с.42-69).

У ході судового розгляду справи судом було здійснено аналіз наданих перекладів з англійської мови копій Інструкцій з експлуатації супника вологого підігріву - Супник моделі SB-5700, супник моделі SB-6000, SB-6000S, які містить характеристики наведеного товару, а також досліджені фотокопії вищенаведеного обладнання та зі змісту яких встановлено, що вказане обладнання призначене для використанню у ресторанах, тобто для комерційного використання (а.с.73-78).

Таким чином, із наведеної інформації щодо характеристики товару вбачається, що зазначена техніка призначена для використання не у побуті, а для комерційного використання.

Вищезазначені відомості розкривають характеристику товару, сферу його застосування, призначення товару, принцип роботи та свідчать про те, що товар: Супник моделі SB-5700, Супник моделі SB-6000, SB-6000S є приладами для розігрівання та приготування їжі, призначених для використання у ресторанах, тобто для комерційного призначення, а відповідно, вказане є підтвердженням правомірності класифікації позивачем вказаного товару з віднесенням його до товарної позиції за кодом УКТЗЕД (ставка ввізного мита 0%).

З огляду на викладене та досліджені вище докази щодо характеристики поставленого товару, можна дійти висновку, що всі вищенаведені ознаки належать до товару позивача і його слід класифікувати у товарній позиції 8419 за товарним кодом .

Також і зі змісту копії листа Одеської митниці ДФС від 30.08.2018р. за №1111/5/15-70-19-03 видно, що під час митного оформлення товарів, зокрема, «електрична супниця» від 13.03.2017р. за МД №UA500010/2017/000617 (що була предметом перевірки за актом від 20.03.2018р.) порушень правил класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД не виявлено (а.с. 152).

Разом з тим, судом не може бути прийнято в якості належного доказу та покладені в основу даного судового рішення щодо визначення коду УКТЗЕД товару експертний висновок Торгово-промислової палати №ЗЕД-071 від 29.03.2018р. за яким експертом Середіною В.В. зроблено висновок, що супник електричний SB-6000, SB-6000S та SB-5700 класифікуються саме за кодом УКТЗЕД - , з огляду на те, що відповідь на питання до якого коду за УКТЗЕД має відноситись товар, не віднесено до компетенції торгово-промислової палати з урахуванням норм ст.11 Закону України «Про торгово-промислові плати в Україні» за якою передбачено право торгово-промислових палат проводити на замовлення українських та іноземних підприємців лише експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Судом відхиляється і посилання представників позивача на необхідності врахування у даній справі правової позиції Вищого адміністративного Суду України, викладеній в ухвалах від 23.07.2015р. у справі №К/800/51666/14, від 28.10.2014р. у справі №К/800/35616/14, оскільки наведені у них правові висновки не є подібними до даних відносин, зокрема у першій ухвалі спір стосувався коригування митної вартості товару, а у другій ухвалі предметом спору було правомірність визначення коду товару - «палива для реактивних двигунів РТ», тоді як предметом спору у цій справі є іншим, товар є іншим, у зв'язку з чим вказана правова позиція не підлягає застосуванню у даних правовідносинах з урахуванням вимог ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено необхідність застосування судом лише позицій Верховного Суду і тільки у тих питаннях, що стосуються застосування норм права, викладених в постановах згаданого суду.

Також судом не можуть бути прийняті до уваги в якості належних та обґрунтованих доказів і посилання представників позивача на листи ДФС України від 11.04.2016р., від 04.03.2016р. щодо обов'язковості врахування органами ДФС експертних висновків торгово-промислових палат щодо визначення коду товару за УКТЗЕД згідно ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», оскільки вказані листи не є нормативно-правовими актами, не носять будь-якої юридичної сили, а тому не можуть вважатися судом належними і обґрунтованими доказами, а носять лише роз'яснювальний характер і лише для органів ДФС, окрім того, судом встановлено, що торгово-промисловій палаті не надано повноважень на визначення коду товару за УКТЗЕД згідно до вищенаведеної статті.

Є безпідставним і посилання представників позивача та індивідуальну податкову консультацію від 12.03.2018р., оскільки наведена податкова консультація не стосується прав та обов'язків позивача, а тому не підлягає застосуванню у даних правовідносинах за приписами п.52.2 ст. 52 ПК України за якою передбачено, що індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

За приписами ч.1, ч.4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

А згідно ст.76 наведеного Кодексу, встановлено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достовірність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, представником відповідача у ході судового розгляду справи не доведено належними і достатніми доказами правомірність прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням обставин встановлених судом та доказів наданих позивачем, які представником відповідача не спростовані жодними доводами.

При цьому, судом відхиляються доводи представника відповідача щодо необхідності класифікації ввезеного позивачем товару у товарній позиції 8516 в товарній підкатегорії 8516 79 70 00 УКТЗЕД з підстав того, що «настільна електрична супниця» призначена для використання у побуті, а тому не може бути класифікована у товарній позиції 8419 та у товарній під категорії 8419 81 80 90 - інші, оскільки як встановлено судом із Інструкцій характеристик ввезеного товару, які не були досліджені посадовими особами відповідача під час перевірки, ввезений позивачем товар - супник моделі SB-5700, Супник моделі SB-6000, SB-6000S, виробником яких є ANHUI HUALING KITCHEN EQUIPMENT CO.LTD, Китай призначений для ресторану, тобто лише для комерційного використання, а не у побуті (а.с.73-78).

Не є належним і допустимим доказом у даній справі і надана представником відповідача копія рішення Івано-Франківської митниці ДФС від 08.06.2018р. № КТ-UA-2018 за якою митницею визначено код товару - Soup kettle Kitchen Line/ супниця електрична настільна місткістю 10 л. арт.860083 за кодом УКТЗЕД , з огляду на те, що вказана супниця не є ні подібною, ні ідентичної до постановленого позивачем товару, відповідних доказів суду не надано, а визначення митницею товарів за іншим кодом УКТЗЕД за іншим зовнішньоекономічним договором не може слугувати доказом у цій справі щодо правомірності прийняття відповідачем оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 06.04.2018р., оскільки вказане рішення Івано-Франківської митниці ДФС не містить інформації щодо предмету доказування у відповідності до вимог ст.ст.73-76 Кодексу адміністративного судочинства України.

Слід також зазначити, що судом не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу даного судового рішення доводи представника відповідача про те, що під час проведення перевірки ним здійснено порівняння вище ввезеного позивачем товару із товаром «Електрична настільна супниця» (марміт перших страв)» із технічними характеристиками за даними мережі Інтернет ( на прикладі електросупниці «Hendi» Kitchen Line арт.860083»), з огляду на те, що аналіз фотокопій ввезеного позивачем товару та аналіз фотокопії товару, який порівнювався відповідачем у ході проведення перевірки не є ні ідентичним, ні подібним, таких доказів відповідачем суду надано не було (а.с.138-139).

Окрім того, слід зазначити, що взятий з мережі Інтернет вищеописаний відповідачем товар - електросупниця «Hendi» Kitchen Line арт.860083»(виробник країна походження не зазначена) є подібним чи ідентичним до товару, ввезеного позивачем - супник моделі SB-5700, Супник моделі SB-6000, SB-6000S, виробником яких є ANHUI HUALING KITCHEN EQUIPMENT CO.LTD, Китай, що вкотре підтверджує необґрунтованість порівняння ввезеного позивачем товару із товаром, взятим відповідачем із мережі Інтернет, який не є тим товаром, що ввозився позивачем, а відповідно, свідчить і про протиправність висновків відповідача щодо твердження про невірне визначення позивачем коду УКТЗЕД щодо поставленого товару.

За викладених обставин є безпідставними та необґрунтованими і посилання відповідача на тарифну інформацію (ВТІ) митної адміністрації республіки Польщі від 28.11.2017р. №PLBTIWIT-2017-000030(наведена у листі ДФС України від 08.02.2018р.), оскільки вона не підтверджена відповідачем жодними належними та допустимими доказами, не узгоджується із Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД та Поясненнями до них та спростована наданими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що викладені в акті перевірки від 20.03.2018р. обставини, що слугували підставами для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень є неправомірними та не обгрунтованими, спростовуються вищенаведеними доказами, а тому є такими, що прийняті не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень відповідачем порушені права та інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом визнання протиправними та скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 06.04.2018р. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з наведеного, наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову у повному обсязі, слід стягнути з бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 грн. 00 коп. понесені позивачем згідно платіжних доручень №54 від 04.07.2018р., №59 від 23.07.2018р. (а.с.3).

Повне судове рішення виготовлено 05.10.2018р. у зв'язку з перебуванням судді Конєвої С.О. у період з 01.10.2018р. по 04.10.2018р. включно на лікарняному згідно довідки відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду №224.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Л.К.» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 06.04.2018р. - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №, № від 06.04.2018р.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «К.Л.К.» (49027, м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва (Фучика), буд.18, оф.11, ) - судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3524 грн. 00 коп. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення виготовлено 05 жовтня 2018 року.

Суддя С.О. Конєва