Справа № 577/3750/18
Суддя: Кравченко В. О.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/3750/18
Провадження № 2-а/577/68/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотопа справу за позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Васильовича до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання незаконною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати незаконною і скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області від 16.08.2018 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №577/5285/17, виданого 23.04.2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області та зобов»язати старшого державного виконавця Колос Р.В. здійснити всіх заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання згаданого рішення суду.

На обґрунтування вимог у позові (а.с.2-9) та відповіді на відзив (а.с.51-58) зазначено, що на виконанні у відділі ДВС перебував виконавчий лист з примусового виконання рішення Конотопського міськрайонного суду від 07.02.2018 року за яким визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ в Сумській області щодо неправедення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст.63 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови КМ України від 09.03.2006 року №268». Зобов»язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Сумській області №11/130-61 (73) від 10.05.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про внесенння змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900 від 23.12.2015 року, ст.63 закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та №947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови КМ України від 09.03.2006 року №268», починаючи з 01.01.2016 року та провести її виплату з урахуванням виплачених за вказаний період сум. Зобов»язано Головного управління ПФУ в Сумській області подати до Конотопського міськрайонного суду Сумської області у місячний строк з часу набрання рішенням суду законної сили звіт про виконання судового рішення.

З метою примусового виконання виконавчий лист №577/5285/17 був направлений до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Сумській області, де 07.06.2018 року відкрито виконавче провадження.

20.08.2018 року позивач по пошті отримав постанову від 16.08.2018 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає постанову державного виконавця протиправною, оскільки станом на момент її прийняття рішення суду, з приводу примусового виконання якого відкрито виконавче провадження, фактично не виконано. Виплати перерахованої пенсії до цього часу не проведена. Стверджує про безпідставність в оскаржуваному процесуальному документі посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, тому як наведений нормативний акт не може змінювати строки та порядок виконання судового рішення.

ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Не погоджуючись з доводами позивача відповідач у представленому відзиві вказав, що оскаржувана постанова правомірно винесена у звязку з повним фактичним виконання боржником. Боржник листом повідомив державного виконавця про здійснення перерахунку пенсії та що виплата перерахованої пенсії буде проведена у порядку і розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 протягом 2019-2020 років. Порядок, у якому має здійснюватись виплата розрахованої різниці у виплаті пенсії, не був предметом спору у даній справі. Постанова № 103 не встановлює обмеження виплати пенсії, а лише визначає порядок такої виплати, з огляду на відсутність належного бюджетного фінансування. Просить розглядати справу за відсутності представника і відмовити у задоволенні вимог (а.с.26-47).

Суд, дослідивши представлені докази приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково виходячи із такого.

За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 07.02.2018 року у справі № 577/5285/17 позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати пенсії були задоволені. Рішення набрало законної сили і на його виконання виданий виконавчий лист (а.с.18).

07.06.2018 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56567168 з примусового виконання виконавчого листа № 577/5285/17, виданого 23.04.2018 року Конотопським міськрайонним судом про зобовязання ГУ ПФУ в Сумській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року на підставі довідки ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Сумській області від 10.05.2017 року №11/130-61 (73) (а.с.20-21).

20.06.2018 року до відділу надійшло повідомлення ГУ ПФУ в Сумській області від 15.06.2018 року за №5847/03.2-07 про виконання рішення суду у справі №577/5285/17 шляхом проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру пенсії, у якому також зазначено, що доплата розміру пенсії, яка виникла з 01.01.2016 року буде виплачена відповідно до постанови КМ України №103 від 21.02.2018 року (відзив а.с.27).

16.08.2018 року старшим державним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №56567168 у зв»язку з повним фактичним виконанням рішення суду (а.с. 13-14).

Відповідно до ч.5 ст.287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень знайшов своє відображення і в статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", за змістом частин першої, другої, четвертої, якої судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Обов'язковість судових рішень гарантується практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції, Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

За приписом ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання .

Оскаржувана постанова винесена на підставі п. 9 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. При цьому резолютивна частина судового рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист, зобов'язує ГУПФУ в Сумській області провести не тільки перерахунок, а й виплату перерахованої пенсії з 01.01.2016 року.

Отже, судове рішення було виконано лише в частині здійснення перерахунку пенсії, а в решті - не виконано.

За таких обставин у державного виконавця не було підстав для закриття виконавчого провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

На переконання суду посилання відповідача на вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №103 є безпідставними, тому як наведена норма регулює питання перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 року, а не питання порядку виконання судових рішень, який визначений спеціальним законом, що має пріоритетне значення.

Також суд зауважує на тому, що за приписами ст.40 Закону України №1404-VIII виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, у випадку не виконання рішення суду протягом 2019-2020 років, стягувач фактично буде позбавлений права повторно звернутись з цим же виконавчим листом з приводу примусового виконання рішення суду, тим самим буде повністю нівельовано гарантії держави щодо виконання судових рішень.

З урахуванням викладеного, постанова державного виконавця про закриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, а позов у цій частині задоволенню.

Разом з тим вимоги щодо зобов»язання державного виконавця здійснити всіх заходів для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Вказаним Законом, зокрема ч. 1 ст.18, визначений обов»язок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а у випадку невиконання визначений порядок оскарження дій чи бездіяльності (ст.74 Закону) і певна відповідальність.

Аналіз наведенного дає підстави для висновку, що покладення забов»язань визначених Законом є зайвим і не належним способом захисту.

З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору, як то визначено ст.139 КАС України.

Керуючись: ст.ст. 72-77, 271, 272, 287 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 В»ячеслава Васильовича задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.08.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 56567168 по виконавчому листу №557/5285/17 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_2.

В решті вимог відмовити.

В рахунок відшкодування судових витрат стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області на користь ОСОБА_1 В»ячеслава Васильовича 352 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кравченко В. О.