Справа № 804/1810/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

30 жовтня 2018 року

справа №804/1810/15

адміністративне провадження №К/9901/7278/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року та на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року у складі колегії суддів Лукманової О.М., Божко Л.А., ПрокопчукТ.С. у справі № 804/1810/15 за позовом Приватного підприємства «ТД Агробуд» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

26 січня 2015 року Приватне підприємство «ТД Агробуд» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просило визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів м. Києві (правонаступником якої є відповідач у справі) щодо неприйняття як податкової звітності податкових декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Підприємства за серпень, вересень та жовтень 2014 року, зобов'язати податковий орган відобразити показники податкових декларацій з ПДВ, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних ПП «ТД Агробуд» () за серпень, вересень та жовтень 2014 року в картці особового рахунку та зобов'язати податковий орган внести показники податкових декларацій з ПДВ, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Підприємством за серпень, вересень та жовтень 2014 року, в тому числі зобов'язати відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за вказані періоди.

27 березня 2015 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року, адміністративний позов Підприємства задоволений, внаслідок чого визнані протиправними дії податкового органу щодо неприйняття як податкової звітності податкових декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Приватного підприємства «ТД Агробуд» () за серпень, вересень та жовтень 2014 року, зобов'язаний податковий орган визнати декларації з податку на додану вартість, додатки № 5 до них - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстри виданих та отриманих податкових накладних Підприємством за серпень, вересень та жовтень 2014 року такими, що прийняті датою фактичного їх отримання та зобов'язано податковий орган відобразити показники (дані) податкових декларацій з податку на додану вартість, додатків № 5 до них - розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5), реєстрів виданих та отриманих податкових накладних Підприємства за серпень, вересень та жовтень 2014 року в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку платника податку.

28 липня 2015 року податковим органом подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Касаційна скарга утримує виключно викладення фактичних обставин, жодної норми матеріального права, яка на думку податкового органу невірно застосована судами попередніх інстанцій, а також в чому полягає невірне застосування норм, відповідач не визначає.

30 липня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження та витребувано з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу № 804/1810/15.

05 травня 2016 року справа №804/1810/15 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

23 січня 2018 року справа № 804/1810/15 разом із матеріалами касаційного провадження К/9901/7278/18 з Вищого адміністративного суду України передана до Верховного Суду.

Заперечення на касаційну скаргу (відзив) на адресу суду від Підприємства не надходили, що не перешкоджає перегляду судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналогічні вимоги містять положення статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Підприємство включено до ЄДРПОУ за номером 31084295, до жовтня 2014 року перебував на податковому обліку платника податків, місцезнаходженням за відомостями цього Реєстру є 03148, м. Київ, вул. Картвелішвілі, 7/2, відомості про товариство підтверджено.

Суди попередніх інстанцій здійснили системний аналіз положень пункту 46.1 статті 46, пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, установили що на їх виконання Підприємством подано до податкового обліку через кур'єрську службу податкові декларації з податку на додану вартість і додатки до них за серпень, вересень та жовтень 2014 pоку, що підтверджується відповідними транспортними накладними від 06 жовтня 2014 року № 0016956, від 10 листопада 2014 року № 0017742 та від 18 листопада 2014 року № 0018326 відповідно з відмітками про отримання службовими особами податкового органу.

Форма та вимоги до податкової декларації встановлені пунктом 46.5 статті 46 та пунктами 48.1, 48.2 статті 48 Податкового кодексу України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у поданих деклараціях з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2014 pоку заповнені всі обов'язкові реквізити, передбачені пунктом 48.3 та пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України, зокрема місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

Аналізуючи положення пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Податковий орган з посиланням на довідки Слідчого управління податкової міліції ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків № 3081 від 17 вересня 2014 року, № 3195 від 26 вересня 2014 року, № 3368 від 10 жовтня 2014 року доводить, що Приватне підприємство «ТД Агробуд» за вказаною адресою в податковій декларації не знаходиться.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відповідність визначення деклараціями місцезнаходження позивача з посиланням на положення пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, яким визначено, що податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, статтю 93 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку та частину п'яту статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 05.05.2003 року № 755 IV (далі - ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»), відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Питання відсутності юридичної особи за місцезнаходженням врегульовані статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09 грудня 2011 року, які не стосуються спірних правовідносин.

Пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Згідно пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що протиправна відмова податкового органу у прийнятті податкової декларації означає, що відповідне рішення не створило жодних правових наслідків, а податкова декларація є поданою вчасно на підставі пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України.

Похідними від первісно заявлених та вирішених на користь позивача є вимоги про зобов'язання податкового органу відобразити показники податкових декларацій з податку на додану вартість з додатками за серпень, вересень та жовтень 2014 року в картці особового рахунку та в електронній базах даних податкового органу, відповідно до Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05 грудня 2013 № 765 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2014 року за № 217/24994).

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що об'єктом судового захисту у цій частині спору є наявність у платника податків правового інтересу в тому, що б дані в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року у справі № 804/1810/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер