Справа № 810/3155/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 жовтня 2018 року

Київ

справа №810/3155/16

адміністративне провадження №К/9901/62161/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року

у справі №810/3155/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вогні Гестії"

до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому встановлено строк на усунення недоліків 10 днів з моменту отримання ухвали.

16 жовтня 2018 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване регламентуванням на законодавчому рівні процесуальні гарантії забезпечення доступу до правосуддя і забезпечення можливості їх реалізації.

Відповідно до положень частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, оскаржувана ухвала прийнята 30 листопада 2017 року, а касаційна скарга подана 21 вересня 2018 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відповідач зазначає, що законодавством регламентуванні процесуальні гарантії забезпечення доступу до правосуддя і забезпечення можливості їх реалізації.

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що стадія касаційного оскарження це право сторони, реалізація якого зобов'язує сторони дотримуватися порядку та строків встановлених Кодексом адміністративного судочинства України для подання касаційної скарги.

В той же час зазначеному праву кореспондує обов'язок Суду перевіряти дотримання сторонами процесуального законодавства, зокрема строку подання касаційної скарги.

У випадку пропуску строку на касаційне оскарження, Суд зобов'язаний залишити касаційну скаргу без руху, та надати можливість заявнику назвати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, що і було зроблено ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року.

Натомість, податковий орган положення процесуального законодавства та практику Вищого адміністративного суду України та Європейського суду з прав людини.

Щодо посилання податкового органу на відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору, Суд зазначає наступне.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

У пункті 41 справи "Пономарьов проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що "Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків".

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов'язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов'язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб'єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що скаржником не наведенні поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження у справі.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись частиною 6 статті 121, пунктом 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити Києво-Святошинській об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року у справі №810/3155/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вогні Гестії" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Р.Ф. Ханова

І.А.Гончарова

І.Я.Олендер