Справа № 140/2013/18
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року

Луцьк

Справа № 140/2013/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУПФУ у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВСГТУЮ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. про накладення штрафу від 20.09.2018 ВП № 56470034.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Позивач не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення суду, а не за своєчасне його виконання, при цьому, невиконання рішення суду має бути без поважним причин. Позивач вказує, що добровільно виконав рішення суду в частині перерахунку пенсії стягувачу та проводить її виплату у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103). Крім того, виплата пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, при цьому, виділення коштів з Державного бюджету України на фінансування перерахованих пенсій за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 передбачено у період з 01.01.2019. Позивач також зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. про накладення штрафу від 20.09.2018 ВП № 56470034.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а. с. 1).

В судове засідання, призначене на 11:00 01.11.2018, представники сторін не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про вручення повістки та повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 35-36).

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки неприбуття у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, тому судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВСГТУЮ Новосада О.Ю. від 23.05.2018 ВП № 56470034 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом 14.05.2018 за № 338/2018, про зобов’язання ГУПФУ у Волинській області здійснити Поляку Миколі Олександровичу з 01.01.2016 пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 04.05.2017 № 1177, якою боржнику (ГУПФУ у Волинській області) надано 10 робочих днів для виконання рішення суду (а. с. 10). Вказана постанова була направлена позивачу згідно із супровідним листом від 23.05.2018 № 04-35/2863 та надійшла позивачу 29.05.2018 за вх. № 5090/9 (а. с. 9).

Листом від 15.06.2018 № 4746/02-60-39 ГУПФУ у Волинській області повідомило УДВСГТУЮ у Волинській області про те, що на виконання рішення суду в добровільному порядку проведено перерахунок пенсії Поляку М.О., перерахований розмір пенсії до виплати становить 6130,58 грн., виплата перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 28072,08 грн. здійснюється в порядку, встановленому Постановою № 103 (а. с. 11).

20.09.2018 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВСГТУЮ Новосад О.Ю. виніс постанову про накладення штрафу ВП № 56470034, відповідно до якої за невиконання рішення суду наклав на боржника ГУПФУ у Волинській області штраф у розмірі 5100,00 грн., та яка мотивована тим, що Постанова № 103 не регулює порядок виконання судових рішень про зобов’язання пенсійного органу здійснити виплату пенсії, перерахованої на виконання рішення суду, тому її не можна вважати поважною причиною невиконання судового рішення в частині виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 (а. с. 13). Вказана постанова була направлена позивачу згідно із супровідним листом від 20.09.2018 № 04-35/6001 та надійшла позивачу 27.09.2018 за вх. № 9482/9 (а. с. 12).

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відтак, оскільки оскаржувана постанова була отримана позивачем 27.09.2018, а даний позов подано до суду 05.10.2018, тому позовна заява подана з дотриманням десятиденного строку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов’язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов’язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов’язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений строк. При цьому, обов’язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником саме без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об’єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов’язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не мають.

Як встановлено судом, рішення суду, на виконання якого Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 14.05.2018 № 338/2018, виконано позивачем (боржником у виконавчому провадженні № 56470034) частково, а саме проведено перерахунок пенсії Поляку М.О. з 01.01.2016, пенсія виплачується з 01.01.2018 в перерахованому розмірі 6130,58 грн. (а. с. 11, 14-15). Тобто, позивач добровільно виконав рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії Поляку М.О. та проводить виплату перерахованої пенсії з 01.01.2018.

Проте, позивач не здійснив виплату перерахованої пенсії Поляку М.О. за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 28072,08 грн., тобто боржник рішення суду не виконав повністю, у зв’язку із чим оскаржуваною постановою на нього було накладено штраф в сумі 5100 грн.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, виплата перерахованої суми пенсії Поляку М.О. повинна здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю не виконав вказане рішення суду, оскільки кошти з Державного бюджету України згідно з Постановою № 103 на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у 2018 році не виділялися.

Суд враховує, що в силу приписів статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а), від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а), відповідно до якого невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів, тому з наведених вище підстав та виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тобто, при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача судовий збір не стягується.

Враховуючи, що у спірних правовідносинах щодо нарахування та виплати пенсій позивач виступає як суб’єкт владних повноважень та у даній справі задоволено позов суб’єкта владних повноважень, тому судові витрати позивача у вигляді сплаченого згідно із платіжним дорученням від 08.10.2018 № 1142 судового збору в сумі 1762,00 грн. стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 229, 243-246, 268-269, 271-272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. про накладення штрафу від 20 вересня 2018 року ВП № 56470034.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М.Валюх