Справа № 811/1525/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а їн и

01 листопада 2018 року м. Дніпросправа № 811/1525/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_1 ,

судді: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі № 811/1525/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 56227476 від 08.05.2018 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування скарги зазначив, що посилання Пенсійного органу на те, що доплату до пенсії за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року стягувач отримає на умовах та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103 визнано неповажними, а отже рішення суду боржником не виконано в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2018 року у справі № 404/7996/17, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року; зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268», починаючи з 1 січня 2016 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

16 квітня 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда виданий виконавчий лист № 404/7996/17, який стягувачем подано відповідачу на виконання.

19 квітня 2018 року відділом примусового виконання рішень Управління ДВС за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження, копію постанови про що направлено боржнику. Пунктом 2 постанови боржника зобовязано виконати судове рішення у строк до десяти робочих днів (а.с. 10, 11).

Листом від 25 квітня 2018 року № 7255/08-07, який того ж дня надійшов до відділу примусового виконання рішень, позивач повідомив про проведення розрахунку пенсії ОСОБА_2 та нарахування доплати в сумі 101532,48 грн. з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2016 по 30.04.2018 року. Також вказано, що доплату за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 14504,64 грн. перераховано на поточний рахунок стягувача в АТ «Ощадбанк», а доплату до пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року ОСОБА_2 отримає на умовах та в порядку, визначеному Постановою № 103. (а.с. 12)

8 травня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ОСОБА_3 на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено спірну постанову ВП № 56227476 якою на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області накладений штраф на користь держави у розмірі 5100 грн за невиконання судового рішення у встановлений строк без поважних причин. (а.с. 8-9)

Зазначені обставини також встановлені судом першої інстанції і не оспорюються сторонами.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, посилаючись на постанови Верховного Суду України з аналогічних спорів, виходив з того, що невиконання судового рішення боржником в частині виплати грошових коштів за відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки Пенсійний орган не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

При вирішенні спору суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Позивач причиною невиконання судового рішення в повному обсязі у листі від 25 квітня 2018 року зазначив постанову Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі постанова № 103), якою заборгованість за 2016-2017 роки пенсіонерам МВС повинна виплачуватись після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету частинами протягом 2019-2020 років.

Колегія суддів зазначені доводи вважає безпідставними з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Аналогічне положення містить у статті 14 КАС України.

Питання відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення вирішуються відповідно до статті 378 КАС України.

З огляду на вказані положення чинного законодавства колегія суддів приходить до наступної правової позиції приписи постанови № 103 застосовуються лише до пенсій тих пенсіонерів органів внутрішніх справ (міліції), яким перерахунок пенсії органами ПФУ здійснений добровільно, а не за судовими рішеннями. У разі ж наявності рішення суду про такий перерахунок постанова № 103 застосуванню не підлягає, а розстрочення виплати заборгованості можлива лише у випадку судового рішення про це.

Оскільки в даному спорі пенсія позивачу перерахована відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2018 року у справі № 404/7996/17, відповідач не має права застосовувати до спірних правовідносин приписи постанови № 103, а повинен виконати рішення суду в порядку, що застосовується саме для виконання судових рішень, яке для нього є обовязковим і має пріоритет над постановою КМУ.

Таким чином, посилання відповідача на чинність цієї постанови КМУ є безпідставною і діяти відповідно до її приписів в даному випадку він не має права.

Отже, відповідь органу ПФУ про причини невиконання судового рішення, викладена в листі від 25 квітня 2018 року (а.с. 12) правомірно державним виконавцем кваліфікована як невиконання рішення суду без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що жодних інших доводів щодо поважності причин невиконання рішення суду, ніж вчинення дій відповідно до постанови № 103, позивачем у зазначеному вище листі не заявлялось, а тому державним виконавцем в оскарженій постанові дії боржника щодо невиконання судового рішення аналізувались лише з цієї точки зору, що є правильним.

Посилання органу ПФУ на відсутність бюджетного фінансування щодо цих виплат вперше викладені ним лише в позові, а тому і не могли бути підставою для оцінки державним виконавцем, оскільки не були відомі останньому.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що при прийнятті оскарженої постанови державним виконавцем додержані усі вимоги до рішення субєкта владних повноважень, які викладені у статті 2 КАС України.

Стосовно ж посилань позивача на відсутність бюджетного фінансування з виплати заборгованості щодо пенсії стягувача та правові висновки Верховного Суду України за аналогічними спорами суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсії колишнім працівникам МВС (міліції) повинен бути здійснений з 1 січня 2016 року, проте органами МВС та ПФУ тривалий час протягом 2016-2017 років не виконувались дії, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та необхідні для здійснення такого перерахунку, що і призвело до виникнення штучної заборгованості по виплаті пенсій пенсіонерам МВС за ці роки.

У звязку із зволіканням державних органів по вчиненню дій, направлених на перерахунок пенсії, колишні працівники органів внутрішніх справ (міліції) і вимушені були масово звертатись до суду за захистом своїх прав.

Заборгованість з виплати повного розміру пенсії виникла ще з 1 січня 2016 року і з того часу лише накопичувалась, проте державою в особі органу ПФУ проігноровано обовязок запланувати у 2017 році (а також у 2018) кошти на погашення заборгованості за цими виплатами. Жодних доказів на вчинення будь-яких дій, направлених на бюджетне планування погашення заборгованості у 207-2018 роках, позивачем суду не надано, а тому колегія суддів приходить до висновку, що такі дії позивачем не вчинювались.

З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що орган ПФУ не має права посилатись на відсутність у нього бюджетного фінансування на виплату певних пенсійних виплат у випадку, якщо ним не вчинювалось жодних дій для отримання такого фінансування та асигнувань.

Правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема у постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а, колегією суддів враховуються при ухваленні рішення, але не застосовуються з огляду на таке.

У зазначеній постанові ВСУ дійшов висновку, що невиконання судового рішення органом ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таке тлумачення застосування чинного законодавства до спірних відносин фактично позбавляє стягувача і державного виконавця будь-яких механізмів впливу на боржника, який взагалі в такому випадку не зацікавлений у виконанні судового рішення і по суті звільнений від відповідальності за його невиконання. Можливе накладення штрафу як раз і спонукає боржника до вчинення дій по найскорішому виконанню судового рішення, а тому є ефективним способом захисту стягувача. В іншому випадку судове рішення субєктом владних повноважень може не виконуватись роками без будь-яких негативних наслідків, що суперечить конституційному принципу обовязковості судового рішення (ст. 129 Конституції України) і підриває віру людини у правосуддя. Проте, саме людина статтею 3 Конституції України визнана найвищою соціальною цінністю в Україні.

Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справах «Сук проти України» та «Бурдов проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання своїх зобов'язань.

Верховним Судом України такі висновки Європейського суду з прав людини не аналізувались і фактично були проігноровані, що суперечить приписам чинного законодавства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і порушені норми процесуального права, його висновки не відповідають обставинам справи, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 1 червня 2018 року у справі № 811/1525/18 скасувати.

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_4 ОСОБА_1

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко