Справа № 2-а/2207/2329/11
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/2207/2329/11

Головуючий у 1-й інстанції: Пашкевич Р.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

26 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

ппедставника відповідача: Лебедюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання протиправними дій та зобов'язання нарахувати та виплатити доплату до пенсії, як дитині війни,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено, у виконавчому листі №2-а/2207/2329/11р., виданому Ізяславським районним судом Хмельницької області у справі №2-а/2207/2329/11р. за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі про стягнення щомісячної недоплати дітям війни, замінено стягувача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на його спадкоємицю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Зокрема, в обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що постанова Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18.07.2011 року набрала законної сили після смерті позивача, тому, оскільки надбавка до пенсії як дитині війни за період з 1 січня 2011 року по день припинення права на таку допомогу не була нарахована за життя ОСОБА_3, то вказана виплата не входить до складу спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу від заявника на адресу Віницького апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, повноважних представників в судове засідання не направила, хоча повідомлялася про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18.07.2011року у справі №2-а/2207/2329/11 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01 серпня 2011 року по день припинення права на таку допомогу.

На виконання вказаного судового рішення Ізяславським районним судом Хмельницької області було видано виконавчий лист № 2-а/2207/2329/11р.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис за №169 від 28.11.2011 (а.с.28).

При цьому, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого 05.01.1976 року, ОСОБА_4 перебувала у шлюбі та була дружиною ОСОБА_3 (а.с.27).

На запит суду першої інстанції Ізяславська державна нотаріальна контора листом №880/01-16 від 24.05.2018 повідомила, що після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., заведено спадкову справу № 252/2012. Спадкоємицею за законом є дружина померлого ОСОБА_4. Також зазначено, що до державної нотаріальної контори зверталися діти спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_6. із заявами про неприйняття спадщини (а.с.42).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.02.2016, спадкова справа № 252/2012р., зареєстрована в реєстрі за № 133 та за №134 спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4 (а.с.29-30).

Згідно з повідомленням управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 25 травня 2018 року № 02.1-18/2111. перевіркою ЄДР виконавчих проваджень та автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні в органах державної виконавчої служби виконавчий лист Ізяславського районного суду Хмельницької області №2а/2207/2329/11 від 18.07.2011 року за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Ізяславському районі не перебував і не перебуває (а.с.41).

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_4 та дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно зі ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї сторони виконавчого провадження за подання державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Тобто, вчинення дій щодо заміни сторін у виконавчому провадженні можливе лише в разі наявності такого провадження.

Водночас, вказані положення ст. 379 КАС України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, виконання судових рішень - це завершальна стадія судового процесу, а саме: завершальний етап у процесі реалізації захисту чи відновлення порушених прав.

Відповідно до ч.5. ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" зазначений Суд наголосив: "... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст. 6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що судове рішення набрало законної сили після смерті стягувача, а тому відсутні підстави для заміни стягувача, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Постанова Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18.07.2011року у справі №2-а/2207/2329/11 є чинною та обов'язковою до виконання, а правонаступник ОСОБА_4 має право на отримання заборгованості з пенсії, оскільки вона присуджена останньому на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Водночас, смерть позивача не позбавляє відповідача обов'язку виконати рішення суду, що набрало законної сили.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню шляхом заміни стягувача у виконавчому листі №2-а/2207/2329/11р., виданому 18.07.2011 року Ізяславським районним судом Хмельницької області.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2018 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі та підписана 26 вересня 2018 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Совгира Д. І. Курко О. П.