Справа № 140/1974/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року ЛуцькСправа № 140/1974/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення у зв'язку із зміною грошового забезпечення згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704; зобов'язання провести нарахування та виплату пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 28 березня 2018 року №3691.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таку пенсію позивач отримував у розмірі 90% від грошового забезпечення, однак у березні-травні 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року, зменшивши її основний розмір з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач категорично не погоджується з такими діями відповідача, оскільки ними порушено його законні права та інтереси; внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_1 отримав пенсію на 20% меншу, ніж очікував.

Позивач наголошує, що право на перерахунок пенсії у нього виникло 01 січня 2018 року, як і у відповідача обов'язок її перерахувати.

Позивач у липні 2018 року звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, проведення виплати перерахованої пенсії та її виплати в подальшому з врахуванням встановленого розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення з моменту виникнення у нього обов'язку на перерахунок пенсії, тобто з 01 січня 2018 року.

Проте 09 серпня 2018 року відповідач листом повідомив, що перерахунок пенсії з урахуванням 70% сум грошового забезпечення здійснено за чинною на даний час редакцією Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, як вказує позивач, відповідач фактично відмовив йому у здійсненні перерахунку та виплати пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, чим порушив правомірні очікування та набуте позивачем право й законні інтереси. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними. Відповідач під час здійснення зазначеного перерахунку допустив підміну понять «призначення пенсії» та «перерахунок пенсії».

Позивач наголошує, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачає перерахунок пенсій виключно у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, або у зв'язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а не у зв'язку зі зміною умов призначення пенсій за вислугу років чи зміною норм закону чи іншого нормативно-правового акту, яким воно встановлено.

На думку позивача, Закон не надає відповідачу жодного права зменшувати розмір вже призначених пенсій щодо відсотків від відповідних сум грошового забезпечення під час їх перерахунку. Відповідач під час перерахунку його пенсії фактично застосував норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які регулюють умови призначення пенсій за вислугу років, тобто пенсій, які отримуються особою вперше.

Позивач стверджує, що отримував пенсію у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення до березня 2018 року, допоки відповідач не здійснив її перерахунок за нормами грошового забезпечення, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.

Також позивач зауважує, що зміни до вказаної вище статті Закону вносились двічі з часу призначення йому пенсії, у 2011 році (не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення) та у 2014 році (70%), однак відповідач не застосовував ці норми і не зменшував саме тоді розмір пенсії, а зробив це через чотири роки після набуття ними чинності.

Позивач наголошує, що при перерахунку раніше призначених пенсій не може допускатись звуження змісту та обсягу досягнутих громадянами, в тому числі з числа колишніх працівників органів внутрішніх справ (міліції), прав, свобод, соціальних гарантій.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Згідно з частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідач у відзиві на позов його вимоги заперечує, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню (а.с.26-29). В обґрунтування своєї позиції вказав, що при призначенні пенсії ОСОБА_1 було застосовано 90% грошового забезпечення. Однак, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166 внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими зменшено максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, який не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Вказані зміни набрали чинності 01 травня 2014 року. Вони не визнані неконституційними.

Відповідач вважає, що частина друга статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовується як для призначення, так і для перерахунку пенсії, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

Відповідач також наголошує, що вимога позивача щодо виплати пенсії у розмірі 90% без обмеження будь-яким строком є неправомірною, оскільки рішення суду не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

З наведених вище підстав відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Частиною другою статті 263 КАС України встановлено, що суд розглядає визначену частиною першою цієї статті категорію справ у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (а.с.36).

Як вказує відповідач у відзиві на позов, пенсія ОСОБА_1 була призначена у розмірі 90% грошового забезпечення (а.с.26-29). Документів, які б стверджували інше, суду не надано. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку вислуги років на пенсію позивача така вислуга становила повних 33 роки (а.с.33-34).

З матеріалів пенсійної справи позивача № НОМЕР_2 слідує, що у червні 2006 року розмір пенсії ОСОБА_1 становив 90% від суми грошового забезпечення (а.с.19). У квітні 2008 року пенсія ОСОБА_1 була перерахована на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами чинними на 01 січня 2008 року за посадою начальник частини служби держпожнагляду ППЧ-3 м. Шацьк відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 (а.с.36-39). Основний розмір пенсії також становив 90% грошового забезпечення при вислузі 33 роки.

Пенсія позивачу також перераховувалась у червні, у вересні 2008 року, у березні, у червні, у вересні 2009 року, у грудні 2010 року, у березні 2011 року (а.с.40-46, 49). Основний розмір пенсії ОСОБА_1 залишався незмінним - 90% грошового забезпечення.

28 березня 2018 року Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області) видала довідку №3691 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, що враховується для перерахунку пенсій, з якої вбачається, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 та від 21 лютого 2018 року №103, розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, за посадою начальник частини служби держпожнагляду ППЧ-3 м. Шацьк становить 9945,00 грн. (а.с.54).

На підставі вказаної довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 28 березня 2018 року №3691 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» ГУ ПФУ у Волинській області у березні 2018 року провело перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року. При цьому основний розмір пенсії склав 70% грошового забезпечення у сумі 9945,00 грн. (при вислузі 33 роки), що становить 6961,50 грн. (а.с.53).

Таким чином, судом встановлено, що здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 у березні 2018 року з 01 січня 2018 року, відповідач обмежив її розмір 70% суми грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.

25 липня 2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2016 року у розмірі 90% грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року відповідно до довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області, що видана у 2018 році (а.с.13). Однак листом від 09 серпня 2018 року №966/0-01 відповідач повідомив, що зазначений перерахунок його пенсії здійснювався за чинною редакцією Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням нового грошового забезпечення та в розмірі 70%, що є максимальним (а.с.14). Також відповідач повідомив, що право на перерахунок у ОСОБА_1 виникло з 01 січня 2018 року, оскільки він був звільнений з посади начальника частини служби держпожнагляду ППЧ-3 м. Шацька та його грошове забезпечення для перерахунку пенсії формувалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (а.с.14).

Не погоджуючись із перерахунком пенсії з 01 січня 2018 року, під час якого застосовано її обмеження максимальним розміром 70% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2262-ХІІ).

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Перевіряючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із таких нормативно-правових норм.

Пунктом «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) було встановлено, що пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12) призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пенсія позивачу, як вказує відповідач, була призначена у розмірі 90% грошового забезпечення. Усі документи, надані відповідачем, також свідчать про те, що до 01 січня 2018 року позивач отримував пенсію, основний розмір якої складав 90% грошового забезпечення.

Суд наголошує, що згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог частини третьої статті 79 КАС України відповідач повинен подати до суду докази разом із поданням відзиву. Крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Відповідач подав відзив до позовної заяви та копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 Відтак, суд розглядає справу на підставі тих документів, що у ній містяться.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом взято до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Постанова № 704 набрала чинності 01 березня 2018 року.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ 21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103). Постановою №103 визначений порядок перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, та їх виплати з урахуванням грошового забезпечення, що визначене станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.

Так, пунктом 1 Постанови №103 встановлено: «Перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., N 77, ст. 2374)».

Пунктом 7 Постанови №103 Міністерство оборони, Міністерство внутрішніх справ, Міністерство інфраструктури, Міністерство юстиції, Державну службу з надзвичайних ситуацій, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Адміністрацію Державної прикордонної служби, Адміністрацію Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, Державну фіскальну службу, Національну гвардію, Управління державної охорони після набрання чинності цією постановою зобов'язано забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45.

Перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року відповідач провів, застосувавши при цьому частину другу статті 13 Закону №2262-XII в редакції Закону України від 27 березня 2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», якою максимальний розмір пенсії при її призначенні обмежено 70% від сум грошового забезпечення.

Однак внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17, від 24 квітня 2018 року у справі №686/12623/17, від 03 квітня 2018 року у справі №175/1665/17, від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17 і від 31 січня 2018 року у справі №523/4930/15-а. Відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При вирішені даного спору застосуванню підлягають положення статті 58 Конституції України, за змістом якої, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку розміру пенсії позивача максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2018 року, але розмір пенсії у відсотках не підлягає зменшенню у зв'язку із наступними змінами в законодавстві, оскільки таке зменшення суперечитиме частині четвертій статті 63 Закону №2262-XII, постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осі», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393».

Суд звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутими ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу основного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01 січня 2018 року, що проведений у березні 2018 року.

На думку суду, відповідач не довів, що зменшуючи у процентному визначенні розмір пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку, діяв відповідно до закону, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Тому такі його дії є протиправними.

Виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення, що визначене у довідці Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області від 28 березня 2018 року №3691.

Задовольняючи позов суд також не бере до уваги доводи відповідача про безпідставність вимоги позивача щодо виплати пенсії у розмірі 90% без обмеження будь-яким строком, оскільки позивач такої вимоги не заявляв.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статей 139, 244, 246 КАС України, слід присудити на користь позивача здійснені ним і документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 244-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 28 березня 2018 року №3691.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн.80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк