Справа № 679/1661/17
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/1661/17

Головуючий у 1-й інстанції: Базарник Б.І.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

25 вересня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року (ухвалене 03 квітня 2018 року о 12:16) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області із позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з її збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, тобто за понаднормовий стаж 23 роки, але не вище 75 % заробітку, починаючи з 12.06.2017 року;

- зобов'язано Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу, за понаднормовий стаж 23 роки, але не вище 75 % заробітку, починаючи з 12.06.2017 року, та виплатити різницю між перерахованою пенсією та фактично проведеними виплатами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного зясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Відповідач зазначає, що згідно матеріалів пенсійної справи з 11.04.1997 року позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №796) із врахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №1058), страховий стаж позивача становить 43 роки 1 місяць 5 днів, доплата за понаднормовий стаж 18 років становить 261,36 грн. З урахуванням положень ст.55 Закону №796 та ст.28 Закону №1058 позивач не має права на збільшення пенсії з урахуванням понаднормового стажу.

Відповідач вказує, що ч.2 ст.27 Закону №1058 встановлено право особи на обрахунок пенсії за двохскладною формулою, а не право позивача обирати умови пенсійного забезпечення за Законом №1058 або спеціальним Законом №796. Позивачу обрахована пенсія відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058 за односкладною формулою обрахунку пенсії, а у разі розрахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058 розмір пенсії позивача зменшиться.

Відповідач, посилаючись на ч.4 ст.45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», вказує на те, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст.35, ч.2 ст.38, ч.3 ст.42 і ч.5 ст.48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

У зв'язку з тим, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 28.11.2017 року, відповідач вважає безпідставною та необґрунтованою вимогу про проведення перерахунку пенсії з 12.06.2017 року.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 (категорія 2), яке видане Хмельницькою обласною державною адміністрацією 13.01.1993 року.

ОСОБА_2 з 11.04.1997 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах як ліквідатор аварії на ЧАЕС зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та згідно норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується наявними у матеріалах справи листом відповідача №79/Г-10 від 08.12.2017 року, розпорядженням №106303 від 23.11.2017 року про перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2017 року, та визнано відповідачем у його письмовому відзиві на адміністративний позов, а також визнано представником відповідача при наданні суду пояснень в судовому засіданні.

28.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796, та просив виправити помилку у розрахунку його пенсії, здійснити перерахунок розрахункової величини заробітку, який збільшується на 1 % за кожен рік роботи понад 20 років, та розміру доплати за понаднормовий стаж з врахуванням ч.2 ст.56 Закону України №796, а також виплатити йому різницю між фактично отриманою пенсією та перерахованою пенсією, починаючи з 28.05.2017 року.

На час звернення до відповідача для перерахунку пенсії у позивача ІНФОРМАЦІЯ_1, наявний страховий стаж 43 роки 1 місяць та 5 днів, що підтверджується листом відповідача №79/Г-10 від 08.12.2017р., розпорядженням №106303 від 23.11.2017р. про перерахунок пенсії позивачу з 01.10.2017р., та визнано відповідачем у його письмовому відзиві на адміністративний позов, а також визнано представником відповідача при наданні суду пояснень в судовому засіданні.

Листом №79/Г-10 від 08.12.2017 відповідач відмовив позивачу у виправленні помилки та проведенні перерахунку у зв'язку з цим пенсії. В обґрунтування відмови зазначено, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №796 як ліквідатору аварії на ЧАЕС, за матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача становить 43 роки 1 місяць та 5 днів. При цьому, відповідач, посилаючись на положення ст.28 Закону №1058 вказує на те, що доплата за понаднормовий стаж за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років, пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 Закону №1058, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком.

Позивач не погодився із вказаною відмовою та звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на ОСОБА_2 розповсюджуються пільги, передбачені Законом №796 для осіб, віднесених до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений п.2 ст.56 Закону № 796 стаж роботи понад 20 років, що у випадку позивача складає понаднормовий стаж 23 роки, але не вище 75 % заробітку. З урахуванням передбаченого ч.2 ст.122 КАС шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню за період, починаючи з 12.06.2017 року, тобто за шість місяців перед зверненням позивача до суду із позовною завою.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі №796.

Встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст.55 Закону №796.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058 за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Згідно з ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 15.11.1991 року умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796 або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Отже, особа має право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058 або спеціальним Законом № 796.

Відповідно до п.2 ст.56 Закону №796 право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

Таким чином, чинне законодавство визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Разом з цим, порядок перерахунку пенсій Законом №796 не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі ч.6 ст.7 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз.2 ч.1 ст.28 Закону №1058, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону №796 як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Отже, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право на перерахунок пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа №21-727а15) та від 20 вересня 2016 року (справа №21-1255а16) та Верховним Судом від 06.02.2018 (справа №560/675/17, провадження №К/9901/684/17).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на пільг, передбачені Законом №796 для осіб, віднесених до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений п.2 ст.56 Закону № 796І стаж роботи понад 20 років, що у випадку позивача складає понаднормовий стаж 23 роки, але не вище 75 % заробітку.

Відповідачем не доведено, що пенсія позивачу призначена на умовах, інших ніж передбачені у ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, ч.4 ст.45 Закону №1058 передбачено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Однак, в даному випадку норма ч.4 ст.45 Закону №1058 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки звернення позивача до відповідача із заявою від 28.11.2017 про виправлення помилки, проведення у зв'язку з цим перерахунку призначеної пенсії та виплати недоотриманої пенсії, мало місце не у зв'язку з виникненням додаткових підстав чи волевиявлення позивача для проведення перерахунку пенсії, а у зв'язку із неправомірними діями відповідача щодо неврахування ним при призначенні пенсії права позивача на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений п.2 ст.56 Закону №796 стаж роботи понад 20 років, що у випадку позивача складає понаднормовий стаж 23 роки, але не вище 75 % заробітку.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.