Справа № 826/17421/15
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27 серпня 2018 року № 826/17421/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А, секретар судового засідання Сом П.А., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віса-Нова" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень від 30.06.2015 № та №,

за участю представника відповідача - Коваленко Л.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віса-Нова" звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 30.06.2015 № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015 визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 30.06.2015 № та №. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.11.2016 залишено без змін постанову суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2018 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.12.2015, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2013 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 29.11.2016, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд зазначив, що поза увагою судів залишилися доводи відповідача про порушення кримінального провадження №0000051 стосовно службових осіб ТОВ "Олтекс Трейд", суду необхідно дослідити питання щодо наявності у ТОВ "Олтекс Трейд" можливостей для здійснення господарських операцій з ТОВ "Віса-Нова" з урахуванням виду діяльності контрагента та обсягу матеріальних ресурсів, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, з'ясувати відповідність номенклатури видаткових та податкових накладних сутності та змісту операції, дослідити докази, які підтверджують сплату митних платежів ТОВ "Віса-Нова" у взаємовідносинах з ТОВ "Профі-Тест".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2018 прийнято до провадження справу та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, запропоновано надати пояснення та докази з урахуванням висновків Верховного Суду, які слугували підставою для направлення справи на новий розгляд. Судовий розгляд справи відкладався в зв'язку з клопотанням представника відповідача про необхідність надання доказів. У судовому засіданні, 27.08.2018, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що операції між ТОВ "Віса-Нова" та його контрагентами ТОВ "Олтекс Трейд", ТОВ "Профі-Тест" фактично здійснювались, що підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, відповідно висновки про відсутність доказів постачання товарів ТОВ "Олтекс Трейд" та отримання безповоротної фінансової допомоги, відсутності доказів сплати ТОВ "Профі-Тест" коштів за надані послуги є необґрунтованими.

Під час нового розгляду справи позивачем додаткових пояснень та доказів не надано, не забезпечено участь повноважного представника у судових засіданнях, про дату час та місце яких повідомлений належним чином. Представником позивача заявлялось клопотання про витребування доказів щодо кримінальної справи 0000051, у задоволенні якого було відмовлено в зв'язку з наданням доказів відповідачем.

Представник ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проти позову заперечила, з підстав викладених у письмових запереченнях. Представник пояснила: первинні документи щодо господарських операцій поставки товарів на адресу ТОВ "Олтекс Трейд" складені ТОВ "Віса-Нова" з порушенням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не несуть доказовості відносно змісту здійсненої господарської операції та не є документами, які можуть бути підставою для податкового обліку, оскільки містять недостовірні відомості; не надано доказів перевезення ТОВ "Віса-Нова" товарів; під час перевірки встановлено відвантаження позивачем на адресу ТОВ "Олтекс Трейд" товарів - плита газова, ноутбук, холодильник, пральна машина, водонагрівач, плита комбінована, водночас контрагент ТОВ "Олтекс Трейд" виписувало своїм контрагентам податкові накладні на товари - одяг, взуття, туалетна вода, миючі засоби, клапани, втулки, кабель, фарба, кава, бігові доріжки, сир, арматура, руберойд, кишкова оболонка, черва овечі меблеві ручки, олія томати, пальма, кедр; кошти, які надійшли на рахунок позивача за поставлений товар, є коштами, що отримані безпідставно та безповоротно, тому повинні були декларуватись як доходи.

Крім того, в акті перевірки встановлено безпідставне віднесення до складу витрат вартості послуг, придбаних у ТОВ "Профі-Тест" та до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість, у зв'язку із ненаданням до перевірки документів, підтверджуючих зазначені витрати.

Судом відхилено клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду в зв'язку з потворною неявкою представника позивача до судового засідання, оскільки відповідно до частини п'ятої статті 205 КАС України, оскільки, на думку суду, така неявка не перешкоджала розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлено.

На підставі наказу в.о. Начальника ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.04.2015 №778 та направлень від 30.04.2015 №866, №863/2210, №862/2206, №862/2204, №865/1702, №899 посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Віса-Нова" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 02.06.2015 №238/26-59-22-10/37558998.

Актом перевірки встановлено порушення: пункту 135.5 статті 135, пункту 138 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 28259334,00 грн., у тому числі за 2012 рік - 9859,00 грн., за 2013 рік - 28249475,00 грн.; пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 28380,00 грн., у тому числі за грудень 2012 року - 9390,00 грн., лютий 2013 року - 1899,00 грн., березень 2013 року - 4642,00 грн., квітень 2013 року - 7702,00 грн., травень 2012 року - 4747,00 грн.

В обґрунтування заниження доходу, що враховується при визначенні об'єкту оподаткування, за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 на загальну суму 148586495,00 грн. контролюючий орган зазначає: непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Олтекс Трейд" з поставки товарів, оскільки до перевірки не надані первинні документи, що підтверджують фактичне перевезення; в ході аналізу податкової звітності контрагента зроблено висновок про відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної діяльності в силу відсутності трудових, виробничих активів, складських приміщень, основних та транспортних засобів. Також в акті перевірки міститься посилання на акт ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 17.04.2014 №1155/26-55-22-10/38487923 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Олтекс Трейд" з питань підтвердження господарських відносин з ТОВ "Донерм" за період грудень 2012 року, січень - лютий 2013 року та платниками податків за період грудень 2013 року, січень - лютий 2014 року", згідно з яким контрагент позивача відсутній за місцезнаходженням. Окремо наголошено про відкриття стосовно службових осіб ТОВ "Олтекс Трейд" кримінального провадження №0000051, здійснення досудового розслідування відносно незаконного нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість, що призвело до несплати податків в особливо великому розмірі. Під час перевірки встановлено, що при проведені аналізу бази даних "Єдиний реєстр податкових накладних" встановлено обрив ланцюга постачання проданих позивачем товарів, оскільки контрагентом виписані податкові накладні з іншою номенклатурою товару. Враховуючи наведене, відповідач дійшов висновку, що сума отриманих позивачем грошових коштів з урахуванням податку на додану вартість є безповоротною фінансовою допомогою.

В обґрунтування заниження витрат з податку на прибуток на загальну суму 141898,00 грн. та податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 28380,00 грн. контролюючий орган зазначає непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ "Профі-Тест" щодо надання останнім послуг з декларування товарів за договором від 01.11.2012 №ВС112012, оскільки позивачем до перевірки не надані документи, що підтверджують витрати на сплату митних платежів на рахунок митниці.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 30.06.2015: №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем - 28.259.334,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 14.129.667,00 грн.; №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем - 28.380,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 14.190,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як уже зазначалось, однією з підстав для нарахування контролюючим органом податкових зобов'язань позивачу слугували висновки, викладені в акті перевірки щодо непідтвердження первинними документами господарських операцій з ТОВ "Олтекс Трейд".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (у редакції, чинній на час складення первинних бухгалтерських документів) господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Статтею 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Представником позивача на підтвердження здійснення господарських операцій та змін у фінансовому стані додано письмові докази, які, за твердженням представника, підтверджують відповідні обставини та спростовують висновки контролюючого органу.

Як убачається з матеріалів справи між позивачем (постачальник) та ТОВ "Олтекс Трейд" (покупець) укладений договір поставки від 01.12.2012 №0112-01, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки товари, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом поставки є визначені родовими ознаками вироби з найменуванням, зазначені у прейскурантах постачальника (пункт 1), поставка товару здійснюється на умовах EXW (EX Works), Франко завод, місце поставки - склад постачальника. Право власності на поставлені товари переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника (перевізника) за видатково-прибутковою накладною (пункт 2), загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом (пункт 3), сторони погоджують асортимент, кількість товару, ціну та вартість партії поставки товарів шляхом надіслання покупцем заявки постачальнику, складеної на підставі специфікації, в якій покупець вказує асортимент та кількість товару в партії поставки, базис поставки СРТ та місце поставки товару, якщо воно відрізняється від місця поставки за умовами EXW (пункт 4.3 договору), номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів визначаються постачальником у додатках до договору, виходячи з асортименту, погодженого сторонами у специфікації (пункт 5.3).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані накладні, податкові накладні, накладні на повернення з відповідального зберігання.

Згідно з доданими накладними протягом грудня 2012 року, січня-травня 2015 року позивач поставив на адресу ТОВ "Олтекс Трейд" товар: побутову та комп'ютерну техніку, комплектуючі та запчастини до них, у тому числі, холодильники, морозильні камери, плити газові, ноутбуки, планшети, пральні машини, телевізори, на загальну суму 148586495,00 грн. В акті перевірки зазначено, що за поставлений товар ТОВ "Олтекс Трейд" перерахувало на рахунки позивача грошові кошти на повну суму вартості поставленого товару.

Побутову техніку, що передавалася ТОВ "Віса-Нова" придбано у компанії "R'Dam Holdings Ltd" та "Snter-Com 2000 Ltd", що підтверджується заявками на купівлю іноземної валюти від 15.02.2013 №2, від 01.03.2013 №3, від 02.04.2013 №5, від 11.04.2013 №6, від 11.04.2013 №7, від 12.04.2013 №11, від 29.04.2013 №12, від 21.06.2013 №15, від 25.06.2013 №16, від 26.06.2013 №18, від 01.07.2013 №19, від 02.07.2013 №20, від 03.07.2013 №23, від 03.07.2013 №22, від 03.07.2017 №21, від 16.07.2013 №24, від 09.10.2013 №25, від 05.11.2013 №22, виписками банку на купівлю іноземної валюти, платіжними дорученнями в іноземній валюті від 15.02.2013 №2, від 04.03.2013 №3, від 02.04.2013 №5, від 11.04.2013 №6, від 11.04.2013 №7, від 12.04.2013 №8, від 29.04.2013 №9, від 21.06.2013 №12, від 25.06.2013 №13, від 26.06.2013 №14, від 01.07.2013 №15, від 02.07.2013 №16, від 03.07.2013 №19, від 03.07.2018 №18, від 03.07.2013 №21, від 16.07.2013 №20, від 09.10.2013 №21, від 05.11.2013 №22, заявками про перерахування коштів із посиланням на відповідні вантажно-митні декларації та реквізити контрактів.

До судової справи додано додатки до договору поставки від 01.12.2012 №0112-01: №1, в якому визначений графік поставок партій товару; додаток №2, яким затверджено специфікацію товару; додаток №3, в якому визначені номери та індекси стандартів, технічних умов та інша документація про якість товарів.

Відповідно до письмових пояснень представника позивача ТОВ "Олтекс Трейд" узгоджувало з ТОВ "Віса-Нова" заявки на поставку товарів електронною поштою, що передбачено пунктом 4.3.1 договору та копії яких надані. Приймання товарів по кількості та якості (комплектності) здійснювалося ТОВ "Олтекс Трейд" на складі постачальника відповідно до кількості одиниць, вказаних у видаткових накладних, поверхневим оглядом упаковки товарів та вибірковим оглядом вмісту товару в упаковці. Претензій від ТОВ "Олекс Трейд" щодо якості товарів, отриманих на умовах спірного договору, не надходило.

Стосовно доводів відповідача про ненадання позивачем документів, підтверджуючих фактичне перевезення товару на адресу ТОВ "Олтекс Трейд", то представник позивача пояснив, що такі висновки контролюючого органу є необґрунтованими, оскільки проданий товар постачався на умовах EXW зі складу постачальника, а термін поставки EXW (EX WORKS), Франко завод, що за Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс означає зобов'язання продавця надати товар у розпорядження покупця в названому місці поставки, без завантаження на будь-який приймаючий транспортний засіб, в узгоджений день чи в межах погодженого періоду або, якщо такого часу не обумовлено, у строк, звичайний для поставки аналогічних товарів. Відповідно, ТОВ "Віса-Нова" не мало обов'язку з поставки товару, відповідно товариство не повинно мати документи, що підтверджують транспортування товару та надавати їх до перевірки. На думку суду, такі твердження представника позивача є обґрунтованими, підтверджуються умовами договору поставки та не спростовані висновками перевірки.

Отже, доводи відповідача про непідтвердження перевезення позивачем товарів в рамках договору поставки від 01.12.2012 №0112-01 для ТОВ "Олтекс Трейд" суд вважає необґрунтованими, оскільки позивачем такого перевезення не здійснювалось відповідно до умов договору поставки.

При цьому суд бере до уваги, що згідно з договором від 01.10.2012 №КЗТН-0110-12, укладеного між позивачем та ТОВ "Тєфія", останнє зобов'язалось, зокрема, надавати послуги відповідального зберігання на своєму товарному складі товарів переданих ТОВ "Віса-Нова" (у тому числі за адресою: Київська область, Ірпінський район, смт. Гостомель, вул. Леніна, 141-П). На підтвердження зберігання та видачі товару зі складу ТОВ "Тєфія" додано:

копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо послуг складського зберігання від 31.05.2013 №61/05ХР, від 30.04.2013 №47/04-ХР, від 31.03.2013 №47/03-ХР, від 28.02.2013 №49/02-ХР, від 31.01.2013 №55/01-ХР, від 31.01.2012 №50/12-ХР;

копії розрахунків вартості послуг зі зберігання залишків товару від 31.05.2013, від 30.04.2013, 31.03.2013, від 28.02.2013, від 31.01.2013, від 31.12.2012;

копії актів звірки вартості залишків товару поклажедавця на товарному складі від 31.05.2013, від 30.04.2013, від 31.03.2013, від 28.02.2013, від 31.01.2013, від 31.12.2012.

До матеріалів справи також додано копії накладних на повернення з відповідального зберігання та накладних-вимог на відпуск товару, виписки банку щодо оплати послуг зі складського зберігання.

Заперечень щодо допустимості та належності наведених первинних документів представником відповідача не висловлено.

Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій вказав про необхідність з'ясування доводів відповідача про порушення кримінального провадження №0000051 стосовно службових осіб ТОВ "Олтекс Трейд".

Відповідно до частини п'ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Як убачається з акту перевірки, контролюючий орган, як підставу сумнівності господарських операцій, здійснених між ТОВ "Віса-Нова" та ТОВ "Олтекс Трейд", зазначив наявність кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000051 від 21.03.2014 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України, порушеного стосовно службових осіб ТОВ "Олтекс Трейд" щодо здійснення незаконного нарахування податкового кредиту з податку на додану.

Судом встановлено, що 09.07.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051 щодо частини третьої статті 212 КК України закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КК України в зв'язку зі встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджуються листом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 01.07.2018 №7847/125/52/022018. Інших доказів щодо кримінального провадження представником відповідача не надано, клопотань з цього приводу не заявлено.

З огляду на встановлену обставину та ненадання інших доказів, суд доходить висновку, що наявність кримінального провадження №0000051 не може бути підставою для висновку про непідтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ "Олтекс Трейд".

У постанові Верховного Суду від 17.04.2018 також вказано про необхідність дослідити питання щодо наявності у ТОВ "Олтекс Трейд" можливостей для здійснення господарських операцій з ТОВ "Віса-Нова" з урахуванням виду діяльності контрагента та обсягу матеріальних ресурсів, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, з'ясувати відповідність номенклатури видаткових та податкових накладних сутності та змісту операції.

Згідно з актом перевірки від 02.06.2015 №238/26-59-22-10/37558998 ТОВ "Олтекс Трейд" перебувало на обліку в ДПІ у Франківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, основний вид діяльності 46.39 - неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Остання звітність подана за березень 2015 року, стан "0", у 2012 році на підприємстві обліковувалась 1 особа, на підставі фінансової звітності встановлено відсутність складських приміщень, транспортних засобів, устаткування необхідного для здійснення господарської діяльності. Станом на час нового розгляду справи ТОВ "Олтекс Трейд" не перебуває в процесі припинення.

Згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Олтекс Трейд" (ідентифікаційний код 38487923) види діяльності товариства: КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; КВЕД 52.24 - транспортне оброблення вантажів; КВЕД 63.99 - надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.; КВЕД 70.22 - консультування з питань комерційної діяльності й керування; КВЕД 73.12 - посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації. Станом на час нового розгляду справи ТОВ "Олтекс Трейд" не перебуває в процесі припинення.

На думку суду, встановлені під час перевірки обставини щодо відсутності трудових ресурсів, транспортних засобі та складських приміщень викликає сумнів у можливості здійснення ТОВ "Олтекс Трейд" зазначених господарських операцій. Крім того, як убачається з накладних доданих позивачем до судової справи, на підставі яких товари від позивача передавались ТОВ "Олтекс Трейд", такі товари отримано представником ТОВ "Олтекс Трейд", однак прізвище особи відсутнє. Сторонами інших доказів на підтвердження чи спростування наведених обставин під час нового розгляду не надано.

Оцінюючи додані позивачем докази, висновки контролюючого органу за наслідками перевірки та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що зазначені сумніви не є достатніми для висновку про нездійснення господарських операцій. Перш за все суд констатує, що відповідачем не спростовано придбання позивачем товарів та їх зберігання, які реалізовувались ТОВ "Олтекс Трейд". Судом досліджувались заявки на купівлю іноземної валюти, виписки банку на купівлю іноземної валюти, платіжні доручення в іноземній валюті, заявки про перерахування коштів відповідно до вантажно-митних декларацій із зазначенням реквізитів контрактів, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо послуг складського зберігання, розрахунків вартості послуг зі зберігання залишків товару, розрахунки вартості послуг зі зберігання залишків товару, акти звірки вартості залишків товару поклажедавця на товарному складі, накладні на повернення з відповідального зберігання та накладні-вимог на відпуск товару, виписки банку щодо оплати послуг зі складського зберігання.

Як убачається з акту перевірки та заперечень відповідача, одним з основних доводів щодо непідтвердження здійснення господарських операцій з ТОВ "Олтекс Трейд" є ненадання позивачем доказів на перевезення товарів, їх зберігання. Наведений довід позивачем було спростовано з огляду на умови договорів з чим погодився суд та проаналізовані судом первинні документи про надання послуг зі зберігання товарів. Іншим доводом зазначено наявність кримінального провадження щодо службових осіб ТОВ "Олтекс Трейд" в зв'язку з незаконним нарахуванням податкового кредиту, водночас кримінальне провадження закрито в зв'язку з відсутністю кримінального правопорушення. Щодо видів діяльності, то як убачається з інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Олтекс Трейд" задекларувало здійснення діяльності з неспеціалізованої оптової торгівлі, транспортного оброблення вантажів. Стосовно трудових ресурсів, то, на думку суду, здійснення аналізованих господарських операцій однією особою - директором викликає певні сумніви. Водночас, відповідачем встановлено наявність трудових ресурсів на підставі звітності щодо найманих працівників, що не виключає інших форм залучення трудових ресурсів, наприклад цивільно-правові угоди. Крім того, відповідачем зроблено висновок лише щодо 2012 року, однак значна частина господарських операцій здійснювалась у наступних роках. Те саме стосується транспортних засобів для перевезення товарів, які придбавались у позивача. Крім того, відповідачем не заперечувалась сплата ТОВ "Олтекс Трейд" відповідних сум на користь позивача.

З огляду на наведені доводи, суд приходить до висновку, що встановлення в акті перевірки відсутність у ТОВ "Олтекс Трейд" трудових ресурсів у 2012 році та транспортних засобів, з урахуванням встановлених судом обставин щодо придбання товарів, зберігання їх на складі, реалізацію згідно з первинними документами, не є достатнім для спростування здійснення позивачем спірних господарських операцій. У даному випадку суд враховує зміст господарських операцій, що не вимагали наявності спеціального дозволу, ліцензії в ТОВ "Олтекс Трейд", фізичну можливість здійснення таких господарських операцій у разі укладення цивільно-правових договорів, а також висновок про не спростування відповідачем придбання та зберігання товарів позивачем, які могли бути реалізовані.

Щодо висновку Верховного Суду про необхідність з'ясування відповідності номенклатури видаткових накладних та податкових накладних сутності та змісту здійсненої операції, то як убачається з поданих доказів (первинні документи, податкові накладні) номенклатура товару в податкових накладних відповідає товарам у видаткових накладних та товарам, які знаходились на відповідальному зберіганні: побутова, комп'ютерна та комунікаційна техніка; різного роду комплектуючі та запасні частини до цих товарів; супутні товари (підставки, кріплення, тощо).

Висновок контролюючого органу, що під час проведення аналізу бази даних "Єдиний реєстр податкових накладних" встановлено обрив ланцюжка постачання, оскільки зареєстровані ТОВ "Олтекс Трейд" податкові накладні не містять номенклатури товарів, які постачались позивачем суд відхиляє, оскільки це не виключає можливість реєстрації податкових накладних на суму податку на додану вартість меншу 10.000,00 грн. Як убачається з первинних документів товари та комплектуючі, що поставлялись, не перевищують зазначеної суми податку на додану вартість. Проте, головним, за твердженням суду, аргументом на спростування цього доводу є те, що позивач, з урахуванням встановлених обставин, не може нести відповідальність за дії контрагента, тому неможливість проведення зустрічної звірки контролюючим органом ТОВ "Олтекс Трейд" також не може покладена в основу правомірності висновків, викладених в акті перевірки щодо позивача.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем нездійснення позивачем господарських з ТОВ "Олтекс Трейд", водночас надані позивачем первинні документи відповідно до Закону України"Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" спростовують висновки, викладені в акті перевірки, які стосуються ТОВ "Віса-Нова".

В акті перевірки зроблено висновок про отримання ТОВ "Віса-Нова" фінансової допомоги від ТОВ "Олтекс Трейд".

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статі 14 ПК України безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Згідно зі статтею 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу (пункт 135.1); доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 135.2) ПК України; інші доходи включають суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу (підпункту 135.5.5 пункту 135.5 ).

Оскільки суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем нездійснення ТОВ "Віса-Нова" поставки товарів ТОВ "Олтекс Трейд", відповідно сплачені за таку поставку кошти в розмірі 148586495,00 грн. не є фінансовою допомогою в розумінні ПК України та провімірно декларувались як витрати.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ "Профі-тест", відносно чого Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, зазначив про необхідність дослідження доказів, які підтверджують сплату митних платежів ТОВ "Віса-Нова" у взаємовідносинах з ТОВ "Профі-Тест", то судом встановлено, що між ТОВ "Віса-Нова" (замовник) та ТОВ "Профі-тест" (виконавець) укладено договір про надання послуг з декларування товарів від 01.11.2012 №ВС112012, відповідно до якого замовник доручає виконавцю здійснювати декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, передбаченого Митним кодексом України та підзаконними нормативними актами, а виконавець зобов'язується за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги з декларування товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у Київській регіональній митниці, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю замовника послуги. Види робіт, об'єми, терміни виконання та вартість робіт узгоджується сторонами під час прийняття виконавцем до виконання доручення-заявки замовника (пункт 1.3). Термін виконання робіт виконавцем залежить від обсягу, зазначеного у заявці замовника, графіку роботи митниці тощо та погоджується сторонами під час узгодження доручення-заявки замовника (пункт 3). Митні платежі (мито, митні збори, акцизний збір, податку на додану вартість) мають бути сплачені замовником до того, як митниці будуть пред'явлені товари, відповідно до нарахованих виконавцем митних платежів. Обрання певного варіанту оплати митних платежів здійснюється сторонами під час узгодження доручення - заявки замовника (пункт 4).

Крім того, пунктом 4.2 вказаного договору встановлено, що оплата митних платежів може здійснюватися за одним з трьох варіантів: 1) сплату митних платежів на рахунки митниці здійснює виконавець за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням витрат замовником. Замовник повертає суму сплачених за замовника митних платежів виконавцю протягом 3-х банківських днів з дати отримання від виконавця вимоги про повернення витрат з наданням виправдовувальних та підтверджувальних документів з винагородою виконавцю 3% від загальної суми сплачених платежів. 2) сплату митних платежів на рахунки митниці здійснює виконавець за рахунок коштів замовника, які останнім перераховуються виконавцю на його вимогу авансом (у розмірі 50%-100% нарахованих виконавцем митних платежів). Виконавець після виконання робіт з декларування товарів (транспортних засобів) надає замовнику звіт про використані кошти на оплату митних платежів з наданням виправдовувальних та підтверджу вальних документів. 3) сплату митних платежів на рахунок митниці здійснює замовник за рахунок власних коштів на підставі розрахунків та реквізитів, наданих виконавцем.

Згідно з актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.05.2013 №АТП382, від 30.04.2013 №АТП381, від 29.03.2013 №АТП378, від 28.02.2013 №АТП 376, від 31.01.2013 №АТП374, від 30.11.2012 №АТП370, - ТОВ "Профі-Тест" надало послуги та виписало відповідні податкові накладні від 16.05.2013 №3, від 15.05.2013 №2, від 26.04.2013 №1, від 29.03.2013 №2, від 28.02.2013 №1, від 31.01.2013 №1, від 31.12.2012 №1, від 30.11.2012 №1.

В актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) вказано назву послуги - компенсація сплачених митних платежів. Послуги ТОВ "Профі-Тест" надавало з декларування товарів (побутова техніка), на підтвердження чого додано копію вантажно-митної декларації №100250000/2013/057770, в графі 14 якої в якості особи-декларанта значиться ТОВ "Профі-Тест", а одержувачем товару ТОВ "Віса-Нова".

В акті перевірки зазначено, що позивачем в обґрунтування здійснення отримання послуг з декларування не надано підтверджуючих документів: рахунки; квитанції; платіжні доручення; тощо. Водночас, як убачається з доданих банківських виписок за відповідний період, ТОВ "Віса-Нова" здійснювало оплату за послуги декларування на рахунки ТОВ "Профі-Тест" згідно з умовами договору від 01.11.2012 №ВС112012. Тобто позивачем спростовано доводи відповідача щодо відсутності доказів, які б підтверджували сплату відповідних послуг.

На думку суду, наведені докази підтверджують здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ "Профі-Тест" щодо надання останнім послуг з декларування товарів, які імпортувались для здійснення господарської діяльності позивача, що відповідачем в акті перевірки не ставиться під сумнів.

Згідно зі статтею 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (пункт 138.1), витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункту 138.2).

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт "а" пункту 198.1), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (пункт 198.3), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (пункт 198.6).

Враховуючи законодавчі приписи та встановлені судом обставини, беручи до уваги висновок суду про спростування первинними документами доводів відповідача щодо непідтвердження витрат з отримання послуг декларування, висновки акта перевірки про порушення ПК України у цій частині є помилковими, а збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток та зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування - необґрунтованим.

Відповідачем не заперечувалось, що ТОВ "Профі-Тест" на час складання податкових накладних за господарськими операціями з надання послуг з декларування був зареєстрований як платник податку на додану вартість та мав право складати податкові накладні за наслідками надання послуг. Також відповідачем не зазначено про наявність недоліків у податкових деклараціях складених ТОВ "Профі Тест".

Отже, суд констатує невстановлення обставин, які б перешкоджали включенню до складу податкового кредиту сплачених сум податку на додану вартість, тому позивачем правомірно відніс до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість у відносинах з ТОВ "Профі-Тест.

З огляду на наведені висновки суду, позовні вимоги щодо визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Шевченківському районі від 30.06.2015 № та № є обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн. (платіжне доручення від 28.07.2015 №1255).

Отже, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віса-Нова" задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30 червня 2015 року № та №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віса-Нова" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Віса-Нова" (ідентифікаційний код 37558998, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 1).

Відповідач - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39561761, місцезнаходження: 03056, місто Київ, вулиця Політехнічна, будинок 5 А).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текс рішення складено 26 жовтня 2018 року.

Суддя В.А. Донець