Справа № 280/4116/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 жовтня 2018 року о/об 14 год. 40 хв.Справа № 280/4116/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1)

до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, м.Запоріжжя, вул.Гагаріна, 2-Б, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.168; )

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (надалі відповідач, Центральне ОУПФУ м.Запоріжжя), в якому позивач просить суд: зобов'язати Центральне об'єднане УПФУ м.Запоріжжя звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого 03.09.2013 наказом Міністерства фінансів України №787, до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про повернення ОСОБА_1 (номер картки 5168 7427 1260 6478, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», РНОКПП НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого ним в сумі 6801 грн. 30 коп., при укладанні Договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2018.

Позивач у позові зазначив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11.05.2018 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №1567, згідно якого позивач придбав квартиру АДРЕСА_2. Оскільки, відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невнесення встановлених законодавством платежів пов'язаних з її вчиненням особою, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були змушені сплатити збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта купівлі-продажу, що становить 6801,30 грн., підтвердженням чого є квитанція №0004601 від 11.05.2018, хоча житло позивачем придбавалось вперше. Позивач з посиланням на п.9 ст.1, ч.3 ст.3 Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», «Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затверджений 03.11.1998 постановою Кабінету Міністрів України №1740, зазначає, що 24.09.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. 24.09.2018 на адресу позивача від Центрального ОУПФУ м.Запоріжжя надійшов лист за вихідним №16434/08.01 з якого випливає, що Пенсійний фонд України має доступ до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно проте, зазначений реєстр не містить вичерпний перелік власників нерухомого майна. Тому, органи Пенсійного фонду не володіють в повній мірі інформацією щодо осіб, які придбали житло вперше. Станом на час придбання позивачем нерухомості як і станом на час розгляду справи в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу. Відсутність можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами. Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 за №787. Відповідно до п.7.2 «Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів», затвердженого 27.09.2010 постановою Правління Пенсійного фонду України №21-2, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження, зокрема, сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Позивач просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що 11.05.2018 позивачем, згідно квитанції №0004601 сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта купівлі - продажу, та відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано право власності. 24.09.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення сплаченого збору. Листом від 24.09.2018 за №9503/08-01 відповідачем була надана відповідь про відмову в поверненні такого збору на підставі приписів п.9 ст.1 Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», «Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого 03.11.1998 постановою Кабінету Міністрів України №1740. Тобто при придбанні нерухомого майна у власність на підставі договорів купівлі-продажу всі покупці мають сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, окрім громадян, які перебувають у черзі на отримання житла або придбавають житло вперше. Поряд з цим на сьогоднішній день в Україні не існує єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та, відповідно, органу, компетентного видавати довідки на підтвердження обставин первинного придбання житла. Надані позивачем як доказ придбання житла вперше Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.05.2018 та договір купівлі-продажу від 11.05.2018 не можна вважати належними та допустимими доказами придбання житла вперше з боку позивача. Ці документи не можна вважати належними та допустимими доказами відсутності у особи обов'язку сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Кошти від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не включаються до бюджету Пенсійного фонду і, відповідно, Пенсійний фонд не має права ними розпоряджатися. Однак, існує порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 за №787. Однак, Пенсійний фонд не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно і тому не може сформувати подання без надання зацікавленими особами доказів придбання ними нерухомості вперше. За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше, відповідач позбавлений законної можливості формувати подання про повернення коштів з бюджету.

Відповідач проти позову заперечував.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача подала до суду письмові пояснення згідно з якими кошти у сумі 6801,30 грн. сплачені ОСОБА_1 квитанцією від 11.05.2018 за №0004601 зараховані до Державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 (далі - ККДБ) - «Збір з операцій придбавання (купівлі - продажу) нерухомого майна» на рахунок 0007, відкритий у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Запорізькій області, одержувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі (Вознесенівський район), . Відповідно до «Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 за №106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету», здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до бюджетів надходжень за ККДБ 24140500 покладено на Пенсійний фонд України. Відповідно до п.2 вищезазначеної постанови, органи, що контролюють справляння надходжень бюджету забезпечують відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Механізм повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів визначено «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 за №787, згідно з п.5 якого повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Зазначене свідчить про те, що відповідно до наданих повноважень органи Казначейства не приймають самостійного рішення щодо повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), а здійснюють повернення тільки на підставі подання контролюючого органу.

Дослідивши матеріали справи, суд зясував наступне.

Як зясовано судом і не заперечується учасниками справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11.05.2018 укладено Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №1567.

Судом досліджено Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який підтверджує придбання позивачем квартири АДРЕСА_2.

Кошти у сумі 6801,30 грн. сплачені ОСОБА_1 квитанцією від 11.05.2018 за №0004601 (як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об'єкта купівлі-продажу) зараховані до Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 24140500 - «Збір з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна» на рахунок 0007, відкритий у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Запорізькій області, одержувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі (Вознесенівський район), .

24.09.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення сплаченого збору. Листом від 24.09.2018 за №16434/08.01 відповідачем була надана відповідь про відмову в поверненні такого збору на підставі приписів «Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого 03.11.1998 постановою Кабінету Міністрів України №1740.

Вирішуючи по суті переданий на розгляд публічно-правовий спір суд з урахуванням зазначеного вище виходить з наступного.

Як зазначено у п.9 ч.1 ст.1 Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суми збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса. Нотаріуси щокварталу, до 20 числа місяця, що настає за звітним кварталом, подають до органів Пенсійного фонду України за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса звіт про укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого збору на обовязкове державне пенсійне страхування в порядку та за формою, визначеними Кабінетом Міністрів України. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит Пенсійного фонду України та його територіальних органів, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, нотаріусів, адвокатів надається у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.2 Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997 «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з абз.1 п.15-1 «Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого 03.11.1998 постановою Кабінету Міністрів України №1740 (надалі «Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій»), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Як передбачено п.15-3 «Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Суми збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена «Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженим 03.09.2013 наказом Міністерства фінансів України №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (надалі «Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів»).

Пунктом 5 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. (…) Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. (…).

Відповідно до пп.2 п.4 «Положення про Державну казначейську службу України», затвердженого 15.04.2015 постановою Кабінету Міністрів України №215, казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Факт придбаня ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 підтверджується: Договором купівлі-продажу квартири, укладеним 11.05.2018 та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №1567; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Інших відомостей, зокрема, про наявність у власності позивача іншого нерухомого майна (житла) чи про придбання ним такого майна, немає.

Оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Центральне ОУПФУ м.Запоріжжя покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Так як саме держава не виконала свій обов'язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 (справа №819/1249/17), від 19.06.2018 (справа №819/1554/16), від 21.08.2018 (справа №819/657/17).

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, м.Запоріжжя, вул.Гагаріна, 2-Б, ) звернутися з поданням, передбаченим пунктом 5 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого 03.09.2013 наказом Міністерства фінансів України №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, до Управління Державної казначейської служби України у м.Запоріжжі Запорізької області про повернення ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1; номер картки 5168 7427 1260 6478, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») 6801 грн. 30 коп. (шість тисяч вісімсот одна гривня 30 копійок) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого ним при укладанні Договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (69050, АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (69057, м.Запоріжжя, вул.Гагаріна, 2-Б, ) судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 29.10.2018.

Суддя О.О. Прасов