Справа № 809/812/18
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2018-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 рокуЛьвів№ 857/1138/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року про відмову у відкритті провадження, ухвалену головуючим суддею Могилою А.Б. у м. Івано - Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування п.6 наказу № 010 від 17.01.2003 року про звільнення з військової служби за станом здоров`я та поновлення на публічній службі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування п.6 наказу № 010 від 17.01.2003 року про звільнення з військової служби за станом здоров`я та поновлення на публічній службі.

Ухвалою Івано - Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України у зв`язку з тим, щоу спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили судове рішення.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд, відмовляючи у відкритті провадження у зв`язку із наявністю судового рішення за тотожним спором, неналежним чином дослідив підстави поданого позову, оскільки він заявлений позивачем з інших підстав, ніж той, рішення за яким набрало законної сили 06.12.2011 року. Звертає увагу, що лише 05.04.2018 року із офіційної відповіді керівника Головного департаменту забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України йому стало відомо, що з моменту видання Президентом України Указу №649 від 20.08.2001 року «Про призначення В.Стрельникова Головнокомандувачем Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України» іншими указами або розпорядженнями Президент України не уповноважував ОСОБА_2 виконувати обов`язки заступника Міністра оборони України, тому на час винесення оскаржуваного наказу відповідач не володів повноваженнями заступника Міністра оборони України щодо звільнення осіб офіцерського складу з військової служби і звільнення проведено неуповноваженою особою.

Оскільки обставина ненадання Президентом України повноважень відповідачу не була йому відома на час вирішення попереднього спору, то апелянт вважає, що підстава даного позову є іншою, ніж підстави його позову до цього ж відповідача, який вже вирішений судом і судове рішення за яким набрало законної сили.

Просить скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України судом ухвалено провести розгляд справи в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2010 року у справі №2а-1841/09/0970 ОСОБА_1 відмовлено в позові до командування Повітряних Сил Збройних Сил України та військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з військової служби №0532 від 07.12.2000 року, наказу №0147 від 15.06.2001 року, наказу №010 від 17.01.2003 року, поновлення на публічній службі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та виплату грошової компенсації.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2010 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2011 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2010 року у справі №2а-1841/09/0970 залишено без змін.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходив з того, що під час розгляду позову ОСОБА_1 в адміністративній справі №2а-1841/09/0970 про скасування наказу №010 від 17.01.2003 року судами перевірялася законність наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №010 від 17.01.2003 року, зокрема, із заявлених позивачем підстав - відсутності повноважень Головнокомандувача на внесення змін до наказу №0147 від 15.06.2002 року (пункт 6 наказу №010 від 17.01.2003 року), а отже, є наявним судове рішення між цими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і, надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Виходячи зі змісту цієї норми, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність судового рішення, яким завершено розгляд справи і набрання цим судовим рішенням законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, у тотожній справі ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.12.2011 року у справі №2а-1841/09/0970 за позовом ОСОБА_1 до командування Повітряних Сил Збройних Сил України та військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з військової служби №0532 від 07.12.2000 року, наказу №0147 від 15.06.2001 року, наказу №010 від 17.01.2003 року, поновлення на публічній службі, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та виплату грошової компенсації, копія якої знаходиться в матеріалах справи ( а.с.а.с.48-51 ), однією з підстав позову ОСОБА_1 була відсутність повноважень головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України В.Стрельникова на прийняття оскаржуваного позивачем наказу і колегією суддів Вищого адміністративного суду досліджена дана обставина, дана їй оцінка і встановлено, що такі повноваження у ОСОБА_2 були.

Апеляційний суд зазначає у зв`язку з цим, що наявність нової інформації у позивача про відсутність будь-яких актів чи розпоряджень Президента щодо питань компетенції ОСОБА_2 щодо видання оскаржуваного наказу, не свідчить про наявність інших підстав позову, ніж були заявлені і вирішені судом, так як підстава позову одна і та ж відсутність повноважень на видання наказу, а позивач лише додає інші докази на доведення цієї підстави.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що така обставина як прийняття указів чи розпоряджень Президентом України є загальновідомою, оскільки такі рішення оприлюднюються у встановленому законом порядку, і не може слугувати доказом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі за даних обставин є обґрунтованим і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, оскільки судове рішення першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі № 809/812/18- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко
Повна постанова складена 02.11.2018