Справа № 464/3527/18
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3527/18
пр.№ 2-а/464/154/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29-30.10.2018 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Рудаков І.П.

при секретарі судових засідань Захарчук О.Ю.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про порушення митних правил № 3132/20900/18 від 12 червня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС України та заступника начальника Львівської митниці ДФС України начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І., в якому просить скасувати постанову у справі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 12.06.2018 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. 12.06.2018 прийнято вищевказану постанову, зі змісту якої вбачається, що ним, ОСОБА_2, 08.07.2017 ввезено транспортний засіб особистого користування на митну територію України у митному режимі «Транзит» смугою руху «зелений коридор» через м/п «Шегині» Львівської митниці ДФС, а саме: автомобіль марки «Honda CRX», реєстраційний номер НОМЕР_2 (кузов) НОМЕР_3. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС ДМС України вказаний автомобіль з митної території України станом на 22.05.2018 не вивозився. Вказана постанова прийнята без зясування фактичних обставин справи, а тому вважає її не законною та необґрунтованою з наступних підстав. Так, дійсно ним 08.07.2017 було ввезено на митну територію України автомобіль «Honda CRX», реєстраційний номер НОМЕР_2 (кузов) НОМЕР_3, зареєстрований в Польщі через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, однак у десяти денний термін не вивіз за межі митної території України та не доставив до митного органу вказаний транспортний засіб у звязку з його технічною несправністю, яка унеможливлює його пересування. Про вказані причини, ним 17.07.2017 було письмово повідомлено з долученням підтверджуючих документів Львівську митницю ДФС. Вказані обставини, також підтверджуються наданими, 22.05.2018 державному інспектору ВМО №2 м/п «Рава-Руська Львівської митниці ДФС Петрусю В.П. при перетині вказаного митного посту, документами про несправність вказаного автомобіля, зокрема: довідкою ВТП «Автосервіс» №19 від 22.05.2018; нарядом - замовлення №001616; актом приймання-передачі автомобіля, виданого ВТП «Автосервіс»; фіскальним чеком №НОМЕР_1 від 22.05.2018. Однак, вказані документи не взято до уваги. Крім цього, інспектор бачив, що 22.05.2018 при вивезені мною вказаного автомобіля за межі митної території України через м/п «Рава-Руська», останній не може самостійно рухатись, знаходиться в несправному стані та перевозиться через кордон на лаветі. Більше того, ним 12.06.2018 надано відповідачу два письмові пояснення з приводу обставин справи, однак такі не були враховані, рішення про визнання його винним у порушенні митних правил було винесено до початку розгляду матеріалів про порушення митних правил. Також звертає увагу, що оскаржувана постанова винесена 12.06.2018, тобто більше як через шість місяців з моменту вчинення адміністративного правопорушення (08.07.2017), тобто з порушенням вимог ст.467 МК України у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 23.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Представником відповідача Львівської митниці ДФС України Моісеєнком Я.В. 10.08.2018 подано до суду відзив по справі, за змістом якого відповідач повністю заперечує позов з подальшим обґрунтуванням. 22.05.2018 в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС вїхав автомобіль марки «Honda CRX», VIN НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_2, у якому прямував позивач. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що позивач 08.07.2017 через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України вказаний транспортний засіб, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Також було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та САІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 22.05.2018. Пропуск 08.07.2017 ввезеного позивачем на митну територію України автомобіля здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст.381 МК України в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб. Від надання пояснень з даного приводу на місці позивач відмовився, а згодом надав копії документів, згідно яких вказаний автомобіль зазнав технічної несправності і перебував на ремонті, а саме: довідки ВТП «Автосервіс» №19 від 22.05.2018; наряду-замовлення №001616: акту приймання-передачі автомобіля, виданого ВТП «Автосервіс»: фіскального чеку №НОМЕР_1 від 22.05.2018; звернення до Львівської митниці ДФС від 17.07.2017 з наведеного факту. Проте, згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, а саме аварії або непереборної сили, про які згідно з цією статтею перевізних має терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів. Про такі обставини ОСОБА_2 не було вчасно повідомлено найближчий митний орган, як і не було надано документального підтвердження їх наявності. Таким чином, позивач станом на 22.05.2018 перевищив більше ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару автомобіля марки «Honda», VIN НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України). Наголошує на тому, що згаданий транспортний засіб марки «Honda» переміщувався позивачем в зоні діяльності Львівської митниці ДФС та був ввезений на митну територію України 08.07.2017 через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС й вивозився з цієї території через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, і відповідно позивачу був встановлений строк транзитного переміщення тривалістю 5 діб, а саме до 13.07.2017. Натомість, обставини щодо поломки та ремонту транспортного засобу, на які покликається позивач, мали місце вже після завершення встановленого строку транзитного переміщення, що підтверджується долученими позивачем документами, згідно яких автомобіль знаходився в ремонті з 17.07.2017. Отже, дані обставини не були причиною того, що автомобіль не зміг прибути до органу походів і зборів призначення у встановлений законодавством строк та відповідно, не можуть призупиняти строк транзитного переміщення належного позивачу транспортного засобу. При цьому, всупереч вимогам ст.192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, позивач ОСОБА_2 до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту, а саме до 13.07.2017, з відповідним інформування не звернувся. Окрім того, зазначає, що наведена позивачем причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності. Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням субєктів господарської діяльності та фізичних осіб видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України від 02.12.1997 №671/97 і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженим нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборна сили) в Україні. Натомість, ВТП «Автосервіс» не є органом, уповноваженим засвідчувати обставини непереборної сили. Таким чином, документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, у відповідності до ст.460 МК України, не надав. Крім того, вказує, що вчинене позивачем правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, було виявлено 22.05.2018, що підтверджується протоколом про порушення митних правил № 3132/20900/18 від 22.05.2018, а оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності 12.06.2018, а тому адміністративне стягнення накладене на позивача в межах шестимісячного строку, передбаченого ст.467 МК України. При цьому, порушення позивачем свого обовязку щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом встановленого строку є триваючим. Отже, позивача правомірно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті, у звязку з чим просить в задоволенні позову відмовити.

В свою чергу, позивач ОСОБА_2 24.09.2018 подав до суду відповідь на відзив, у відповідності до змісту якого, вважає, що відзив відповідача не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а викладені в такому доводи базуються на трактуванні на власний розсуд вимог чинного законодавства. Вказує, що ст.467 МК України не містить переліку триваючих порушень, водночас ним за період 2017-2018 р.р. неодноразово здійснювався перетин кордону України індивідуальним транспортним засобом, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією його закордонного паспорту. Таким чином, є безпідставним твердження відповідача про те, що розглядуване порушення було виявлено лише 22.05.2018 в день складення протоколу про порушення митних правил. Більше того, про неможливість вивезення автомобіля з митної території України, ним 17.07.2017 було письмово повідомлено з долученням підтверджуючих документів Львівську митницю ДФС. Тобто, ще 17.07.2017 уповноваженим посадовим особам органу доходів і зборів було достеменно відомо про не вивезення ним згаданого транспортного засобу за межі митної території України. А відтак, слід прийти до висновку, що адміністративне стягнення за таке порушення могло бути накладене не пізніше 6 місяців з дня виявлення порушення. Однак, відповідачем пропущено строк накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим дану постанову слід скасувати.

Позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської митниці ДФС та заступник начальника Львівської митниці ДФС України начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромний Я.І. в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому у відповідності до ст.205 КАС України суд вважає за можливим розглядати справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із диспозицією ч.3 ст.470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

У п.1 ч.1 ст.95 МК України передбачений строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту, який становить 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. в справі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 12.06.2018 позивача ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.

З даної постанови вбачається, що 22.05.2018 близько 23.45 год. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС вїхав автомобіль марки «Honda CRX», VIN НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_2, у якому прямував гр. ОСОБА_2. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та осіб, які у ньому переміщувалися, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що гр. ОСОБА_2 08.07.2017 через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України вказаний транспортний засіб, без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та САІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 22.05.2018. Пропуск 08.07.2017 ввезеного гр. ОСОБА_2 на митну територію України автомобіля марки «Honda CRX», VIN НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_2, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст.381 МК України в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб. Від надання пояснень з причин невивезення ним згаданого транспортного засобу у встановлений МК України строк за межі митної території України, ОСОБА_2 22.05.2018 відмовився. Разом з тим, ним було надано копії документів, згідно яких вказаний автомобіль зазнав технічної несправності і перебував на ремонті, а саме: довідки ВТП «Автосервіс» №19 від 22.05.2018; наряду-замовлення №001616: акту приймання-передачі автомобіля, виданого ВТП «Автосервіс»: фіскального чеку №НОМЕР_1 від 22.05.2018; звернення до Львівської митниці ДФС від 17.07.2017 з наведеного факту. Проте, згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України, а саме аварії або непереборної сили, про які згідно з цією статтею перевізних має терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів. Про такі обставини ОСОБА_2 не було вчасно повідомлено найближчий митний орган, як і не було надано документального підтвердження їх наявності. Таким чином, позивач станом на 22.05.2018 перевищив більше ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару автомобіля марки «Honda», VIN НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_2, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України).

Вчинення позивачем правопорушення зафіксоване у протоколі про порушення митних правил №3132/20900/18 від 22.05.2018, який відповідає вимогам ст.494 МК України, та відповідно є джерелом доказів у відповідності до ст.72 КАС України, а відтак, дані такого підтверджують вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Також встановлено, що під час провадження у справі про порушення митних правил, позивач 17.07.2017 письмово повідомив з долученням підтверджуючих документів Львівську митницю ДФС про те, що автомобіль марки «Honda», VIN НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_2, зазнав технічної несправності і перебував на ремонті. Дані фактичні обставини підтверджуються, зокрема: довідкою ВТП «Автосервіс» №19 від 22.05.2018; нарядом - замовлення №001616; актом приймання-передачі автомобіля, виданого ВТП «Автосервіс»; фіскальним чеком №НОМЕР_1 від 22.05.2018.

Відповідно до ст.95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Відповідно до ч.1 ст.192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобовязаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частина 1 ст.460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Твердження позивача про відсутність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, суд вважає безпідставними, оскільки останній не надав доказів на підтвердження факту аварії, обставин непереборної сили, протиправних дій третіх осіб, що могло вплинути на порушення строків транзитного перевезення автомобіля марки «Honda», VIN НОМЕР_3, р.н. НОМЕР_2, а тому оцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до частини 2 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом ДМС України від 17.11.2005 №1118, встановлено такі обставини непереборної сили, як смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоровю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили, документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно із Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням субєктів господарської діяльності та фізичних осіб, та видачу сертифікатів щодо форс-мажорних обставин, надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженим нею регіональним торгово-промисловим палатам, як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми законодавства, слід дійти висновку про те, що факт ремонту транспортного засобу (перебування на СТО), про що стверджує позивач, не входить до вичерпного переліку обставин непереборної сили, аварії, або протиправних дій третіх осіб, а підприємства технічного обслуговування транспортних засобів не є установами (організаціями), які уповноважені на видачу документів, щодо засвідчення наявності або відсутності фактів виникнення обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб. При цьому слід зауважити, що ВТП «Автосервіс» не є органом, уповноваженим засвідчувати обставини непереборної сили. Позивачем не надано інших належних доказів про причини неможливості виконання зобовязання про вчасне зворотне вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Обставини, на які посилається позивач з приводу ремонту автомобіля, не настали внаслідок аварії та не є обставинами непереборної сили, отже, не можуть бути застосовані у розумінні ч.1 ст.460 МК України, а тому і звернення позивача до митниці 17.07.2017 з відповідним повідомленням щодо неможливості причин невивезення за межі митної території України транспортного засобу внаслідок його несправності та перебування на ремонті не мас значення для вказаної справи, оскільки таке звернення може бути повязане лише з існуванням факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Аналогічна правова позиція висвітлена в ухвалах Вищого адміністративного суду України №К/800/21036/16 від 15.12.2016, № К/800/15082/16 від 14.07.2016 та № 569/9956/16-а від 07.07.2017, в яких, зокрема, суд зазначає, що поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні статті 192 МК України.

Відтак, з представлених на розгляд суду матеріалів вбачається, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, встановлений та доведений. Оскаржувана постанова винесена законно і обґрунтовано, із дотриманням норм матеріального та процесуального закону, компетентною особою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті. Строк накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил у відповідності до ст.467 МК України не є пропущеним.

Окрім цього, не заслуговують на увагу доводи позивача про порушення відповідачем строків притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Встановлено, що перевищення строку, визначеного ст. 95 цього Кодексу, не є підставою для завершення митного режиму «транзит», а предмети, після перевищення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу не можуть використовуватися для вільного обігу на митній території України, оскільки такі не поміщені в митний режим імпорту згідно глави 13 МК України. Після спливу зазначених строків такі продовжують перебувати на митній території України з порушенням умов митного режиму «транзит» тобто із порушенням законодавства, що свідчить про триваючий характер правопорушення.

Листом Міністерства юстиції України від 01.12.2003 № 22-34-1465 розяснено, що триваючі адміністративні проступки припиняються або виконанням регламентованих обовязків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх субєктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Отже, днем виявлення такого правопорушення є його фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення.

Матеріали справи свідчать, що правопорушення, за яке позивача ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності полягає в порушенні ним строку транзитного перевезення транспортного засобу, встановленого п.1 ч.1 ст.95 МК України, який згідно з протоколом про порушення митних правил митним органом виявлено 25.05.2018, відтак відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності в межах строку, передбаченого ст.467 МК України, а тому, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

У ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, відповідачем, в заперечення позову надано суду належні та допустимі докази у підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови №3132/20900/18 від 12.06.2018.

У ч.1 ст.487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення. Згідно із ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки підстав для скасування постанови по справі про порушення митних правил немає, слід залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Що стосується розподілу судових витрат, то в даному випадку позивач, в силу положень ч.4 ст.288 КУпАП, звільнений від сплати судового збору, а інші витрати передбачені ст.ст.132, 134 КАС України останнім не конкретизовані та фактично (документально) не підтвердженні, у звязку з чим стягненню не підлягають.

На підставі ст.ст. 90, 93, 95, 102, 192, 458, 460, 470, 486, 489 МК України та керуючись ст.ст. 9, 73-74, 77, 229, 242, 244-246, 271, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

постанову заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби України начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Ярослава Ігоровича № 3132/20900/18 від 12 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Судове рішення складено та проголошено 30 жовтня 2018 року.

Суддя Рудаков І.П.