Справа № 1340/3622/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3622/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Козак О.М.

за участю:

представника відповідача Перхача С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок з 01.01.2016 та виплачувати надалі пенсію за віком ОСОБА_2 з урахуванням 90 % розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, а також виплатити йому одноразовою виплатою недоотриману різницю, що виникла після перерахунку пенсії з 01.01.2016.

Ухвалою від 15.08.2018 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 26.09.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та становить 90 % від суми грошового забезпечення. Позивач зазначає, що Законом України від 27.03.2014 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років з 01.05.2014 не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає, що відповідач неправомірно зменшив розмір призначеної йому пенсії з 90 до 70% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі внесених змін до вказаного Закону.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростанні в Україні від 27.03.2014 №1166 внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якими зменшено максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до вказаної статті, який не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (статті 43). Положення зазначеної статті застосовуються як при призначенні пенсії, так і при перерахунку. Вказані положення не скасовані та не визнані неконституційними, а тому є обов'язковими для застосування органами Пенсійного фонду України.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що в спірному випадку мова йде про перерахунок пенсії колишнім міліціонерам включно з урахуванням видів та розмірів основного та додаткових видів грошового забезпечення поліцейських, а не у звязку зі зміною умов призначення та обчислення пенсій за вислугу років, чи у звязку із зміною розміру пенсії у відсотках до відповідних сум грошового забезпечення. Окрім цього, позивач наголошує, що процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Позивач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначена пенсія за віком згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», що підтверджується посвідченням НОМЕР_2

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

01.09.2015 позивач звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за віком, що підтверджується наказом УМВС України у Львівській області від 29.08.2005 №502 о/с, з вислугою років на день звільнення в календарному обчисленні та для виплати вихідної допомоги становить: 30 років, 02 місяців, 01 день, в пільговому вирахуванні становить:37 років, 08 місяців, 28 днів.

Позивачу на час призначення пенсії, з вказаної вислуги років більше 37 років -становить 90% від суми грошового забезпечення.

Суд встановив, що у березні 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_2, встановивши її основний розмір 70 % від відповідної суми грошового забезпечення.

12.06.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з врахуванням розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення з моменту виникнення права на перерахунок, тобто з 01.01.2016 та проведення виплати перерахованої з 01.01.2016 та подальшу виплату пенсії в розмірі 90% відповідного грошового забезпечення.

11.07.2018 відповідач листом №2883/Б-20/07-05-06 повідомив позивача про те, що відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 з 01.09.2005 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90 % грошового забезпечення, відповідно до ст.13 вказаного Закону в редакції чинній на дату призначення пенсії.

Законом України від 27.03.2014 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким передбачено, що максимальний розмір пенсії за вислугу років з 01.05.2014 не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

З огляду на вказане, відповідач повідомив позивача про те, що розмір його пенсії обчислений за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії, обчислений відповідно до ч.2 ст.13 вказаного Закону, у розмірі 70% відповідних грошових сум грошового забезпечення.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон України №2262-ХІІ). Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч.4 ст.63 Закону України № 2262-XII усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 вказаного Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого вказаною частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону України № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

29.12.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23.12.2015 (далі - Закон України № 900-VIII), яким внесені доповнення в ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ, а саме: статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Відповідно до абзацу 2 п.15 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені вказаним Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію").

Кабінет Міністрів України постановою № 988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18.11.2015 № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268" встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20.02.2008.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в п.1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено зазначеним Порядком.

Суд встановив, що відповідач провів перерахунок розміру пенсії позивачу з 01.01.2016, виходячи із основного розміру пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення. Проте, позивач до перерахунку отримував пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення.

Відповідач, як на підставу для перерахунку розміру пенсії позивача, виходячи із основного розміру пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення, посилався на ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону України №1166-VІІ від 27.03.2014, що діє на час проведення перерахунку).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до вказаної статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VІІ, який набув чинності 01.04.2014 внесено зміни до ст. 13 Закону, за якими максимальний розмір пенсії, яка призначається за вислугу років, обчислений відповідно до вказаної статті, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення.

Внесені Законом України № 1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону України № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону України № 2262-ХІІ у часі, суд виходить із того, що згідно з ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанов Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 та №988 від 11.11.2015 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 03.04.2018 № 175/1665/17 та від 24.04.2018 № 686/12623/17.

Таким чином, суд вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії, викладеної у листі від 11.07.2018 №2883/Б-20/07-05-06.

Для відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок з 01.01.2016 та виплатити пенсію за віком ОСОБА_2 з урахуванням 90 % розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення.

В частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача виплачувати позивачу зазначеної пенсії за віком надалі, така задоволенню не підлягає, оскільки суд в своєму рішенні не може захищати право, яке ще не порушене.

Щодо позовної вимоги про одноразову виплату недоотриманої різниці, що виникла після перерахунку пенсії з 01.01.2016, то така задоволенню не підлягає, оскільки повністю охоплюється задоволеною судом позовної вимоги про зобовязання перерахувати та виплатити пенсію з 01.01.16.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань сплачений позивачем судовий збір на суму 736,40 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії, викладеної у листі від 11.07.2018 №2883/Б-20/07-05-06.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок з 01.01.2016 та виплатити пенсію за віком ОСОБА_2 з урахуванням 90 % розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення.

В задоволенні позовних вимог в частині виплати ОСОБА_2 надалі пенсії за віком з урахуванням 90 % розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення, а також виплатити йому одноразовою виплатою недоотриману різницю, що виникла після перерахунку пенсії з 01.01.2016 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 (ос.) судовий збір в сумі 736 (сімсот тридцять шість) грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складене і підписане 01.11.2018.

Суддя А.Г. Гулик