Справа № 1640/2543/18
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2543/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шелиха В.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду Полтавської області
про зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

23.07.2018 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - Кременчуцьке об'єднане УПФУ, відповідач) про зобов'язання вчинити дії, а саме просить:

- зобов'язати відповідача виплачувати позивачу пільгову пенсію на підставі наявних документів і рішення комісії ГУ ПФУ в Полтавській області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 1640/2543/18, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.09.2018.

У судовому засіданні 13.09.2018 оголошено перерву до 25.09.2018.

У судовому засіданні 25.09.2018 оголошено перерву до 11.10.2018.

01.10.2018 позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог від 27.09.2018, у якій зазначив:

- прошу доповнити позовні вимоги, а саме: пункт 2 - виплачувати пільгову пенсію з 17.03.2008 по 02.01.2011 на підставі наявних у справі документів.

11.10.2018 відповідач надав до суду клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з позовом /а.с. 178-179/.

З огляду на уточнення позовних вимог ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2018 позов залишено без руху.

В ухвалі суду зазначено, що недоліки позовної заяви необхідно усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом (з урахуванням уточнень позовних вимог від 27.09.2018) разом з доказами поважності причин його пропуску.

25.10.2018 на виконання вимог указаної ухвали позивач надав до суду пояснення, у яких зазначив, що отримав 19.10.2018 ухвалу суду від 11.10.2018. Позивач зазначив, що строк звернення поновлювався районним судом, Харківським апеляційним адміністративним судом. Також позивач просив відшкодувати за рахунок відповідача проїзні документи і поштові відправлення /а.с. 237/.

У судовому засідання 25.10.2018 представник відповідача підтримав клопотання про залишення позову без розгляду.

Позивач просив поновити строк звернення до суду.

Розглянувши доводи позивача про поновлення строку звернення до суду із цим позовом, суд зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що питання про призначення позивачу пенсії вирішувалося Управлінням Пенсійного фонду України в Козельщенському районі у рішенні від 17.06.2008 №12 /а.с. 8/.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1055 реорганізовано шляхом злиття: управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську, управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі, управління Пенсійного фонду України в Козельщинському районі та утворено - Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України.

24.03.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи - Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України.

З матеріалів позову вбачається, що згідно з постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 17.04.2014 (дата набрання законної сили: 28.04.2014) у справі № 533/92/14-а: ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання дій УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області з відмови у нарахуванні йому пільгової пенсії неправомірними, про зобов'язання УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області зробити перерахунок його пенсії, посилаючись на те, що він маючи пільговий стаж роботи кочегаром виробничих печей Козельщинського хлібокомбінату звернувся до УПФУ в Козельщанському районі Полтавської області для оформлення та отримання пільгової пенсії, при цьому він подав частину необхідних документів, а решту подав із запізненням. Рішенням за № 12 від 17.06.2008 УПФУ в Козельщинського району йому відмовлено в отриманні та нарахуванні пільгової пенсії, а тому він неодноразово звертався до суду за захистом порушених прав. У попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 позов уточнив та просив визнати дії УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії неправомірними, зобов'язати призначити позивачу пільгову пенсію з 17.03.2008, зобов'язати УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області зробити перерахунок позивачу пенсії за період з 17.03.2008 по день винесення рішення суду. Під час розгляду представник позивача збільшив позовні вимоги та просив визнати дії УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області, Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області щодо відмови в призначенні пільгової пенсії неправомірними, зобов'язати УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області призначити позивачу пільгову пенсію з 17.03.2008, зобов'язати УПФУ в Козельщинському районі Полтавської області зробити перерахунок позивачу пенсії за період з 17.03.2008 по день винесення рішення суду. Цим судовим рішенням у задоволенні адміністративного позову відмовлено (№ в ЄДРСР 38321394).

06.06.2016 ОСОБА_1 звертався до Козельщинського районного суду Полтавської області з позовом до Кременчуцького об'єднаного управління ПФУ, у якому просив суд визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пільгової пенсії неправомірними, зобов'язати відповідача призначити пільгову пенсію з 17.03.2008, зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії за період з 17.03.2008 по день винесення рішення суду.

Цей позов ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.07.2016 у справі № 533/509/16-а залишений без розгляду у зв'язку з відкликанням позивачем позову /а.с. 27/.

27.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області із позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про встановлення і визнання рішення Кременчуцького об'єднаного управління ПФУ з відмови у нарахуванні йому пільгової пенсії від 17.06.2008 неправомірним, про зобов'язання Кременчуцького об'єднаного управління ПФУ здійснити перерахунок та призначити пільгову пенсію з 17.03.2008.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 27.09.2016 у справі № 533/885/16-а, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2016, відмовлено ОСОБА_1 у відкриті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління ПФУ про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії /а.с. 29, №№ у ЄДРСР 61565272, 63405853).

В адміністративній справі № 1640/2543/18 позивач просить зобов'язати відповідача виплачувати пільгову пенсію з 17.03.2008 по 02.01.2011 на підставі наявних у справі документів.

З урахуванням наведеного вбачається, що про своє порушене право щодо відмови в призначенні пільгової пенсії з 17.03.2008 ОСОБА_1 було відомо ще у 2014-2016 роках (у тому числі щодо періоду виплати пільгової пенсії - з 17.03.2008 по 02.01.2011).

Водночас аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що строк звернення до адміністративного суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а порушення прав пов'язується саме з моментом прийняття оскаржуваного рішення (вчинення дії чи бездіяльності), а не з датою, яку особа вважає як таку, з якої вона усвідомила, що її права та інтереси порушуються.

Суд наголошує, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено підстав пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними.

Натомість указані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнано судом неповажними.

Крім того, поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що строк звернення до суду не є пропущеним і поновлювався районними і апеляційними судами, оскільки вказані ухвали суду від 07.06.2016 /а.с. 25-26/, від 27.07.2016 /а.с. 27-28/, від 28.11.2016 /а.с. 29/, від 15.05.2017 /а.с.30/, від 02.10.2012 /а.с. 40-42/ та 06.03.2014 /а.с. 45-46/, від 11.02.2014, від 14.06.2013, від 18.09.2015 не підтверджують наявності поважних причин пропущення строку звернення до суду після їх винесення (2012-2016 роки, при цьому позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду - 18.07.2018).

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також відповідно до пункту 3 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням викладених висновків суду, враховуючи подання позивачем заяви про уточнення позовних вимог та з огляду на період, за яких позивач просить суд зобов'язати відповідача виплатити йому пільгову пенсію, а саме: 17.03.2008 по 02.01.2011, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст ухвали складено 30.10.2018.

Суддя Т.С. Канигіна