Справа № 337/3239/18
Суддя: Нещеретна Л. М.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018р. Хортицькийрайонний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Нещеретної Л.М.

за участю секретаря Шварцер Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора батальону №1,4 рота Управління патрульної поліції в м .Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сидорець Павла Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №490081 від 19.07.2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до інспектора батальйону № 1, 4 рота Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сидорець Павла Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 490081 від 19.07.2018 року.

Як вбачається з позову, ОСОБА_1 посилається на те, що 19.07.2018 р. рухаючись на автомобілі MAZDA CX-9, ном.знак НОМЕР_1 , по провулку Тецівському міста Кременчука, біля будинку 2 о 10 год. 31 хв. був зупинений інспектором патрульної поліції, яким було винесено постанову серії ЕАА № 490081відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн. 00 коп.

Проте, з такими рішеннями поліцейського Соболь Віктор Володимирович категорично не погоджується та просить постанову скасувати. Зазначає, що твердження поліцейського про нібито порушення вимог ст. 35, 36 Закону України «Про дорожній рух» є необґрунтованими, оскільки керований транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Крім того, постанова відповідачем складена з численними порушеннями норм чинних вимог законодавства, а тому позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 490081 від 19.07.2018 року.

29.08.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. У відзиві відповідач наголошує на тому, що згідно з п.п. 31.1 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).Транспортний засіб MAZDA CX-9, ном. знак НОМЕР_1 є власністю ТОВ «МД ІСТЕЙТ», види діяльності якого пов`язані з отриманням прибутку, та може використовуватись його співробітниками для реалізації завдань, пов`язаних з Товариством, а отже підлягає обов`язковому технічному контролю. На підставі цього, відповідач просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

26.09.2018 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому вказано на порушення, з якими винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА № 490081 від 19.07.2018 року, а саме ст.ст. 268, 283 КУпАП. Наголошує, що переміщення працівників підприємства на торгову площадку у м. Кременчуці не може розцінюватися як перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Більш того, перевезення пасажирів це окремий вид господарської діяльності, що відповідно до законодавства, підлягає ліцензуванню (п. 24 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»). А відповідно до довідки статистики відносно ТОВ «МД ІСТЕЙТ» видом діяльності товариства є оптова торгівля металами та металевими рудами. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

08.10.2018 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідачем наголошується на тому, що позивачем ні місці розгляду справи про адміністративне правопорушення та до адміністративного позову не надано жодних належних доказів, що транспортний засіб пройшов в установленому законодавством строк та порядку обов`язковий технічний контроль або, що даний транспортний засіб не експлуатується з метою отримання прибутку. Просить відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи сповіщений судом своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду не надав, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надходило.

З урахуванням заяви позивача та належним чином повідомленого відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України без проведення фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.07.2018 р. рухаючись на автомобілі MAZDA CX-9, ном. знак НОМЕР_1 , по провулку Тецівському міста Кременчука, біля будинку 2 о 10 год. 31 хв. був зупинений інспектором патрульної поліції, яким було винесено постанову серії ЕАА № 490081 відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у сумі 340 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень,передбачених статтями70,77,частиною третьою статті 85,статтею 153,якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень,перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118,119,статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається уразі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції,та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі N 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення „на місці вчинення правопорушення" і „за місцем його вчинення", які містяться у статтях 58, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що „справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення „за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 КУпАП, уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним, а розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справ про адміністративні правопорушення та винесення постанови серії ЕАА № 490081 від 19.07.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 121 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Також необхідно зазначити, що відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13.02.1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, розгляд справ та винесення постанови серії ЕАА № 490081 від 19.07.2018 про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст.129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто суть ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України зводиться до того, що безпосередньо в суді, суб`єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Разом з тим, у матеріалах справи, як довід щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення наявна лише оскаржена постанова та надані пояснення у заявах по суті справи: відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив.

Однак, така постанова розкриває лише суть вчинених дій та заходи реагування щодо них, проте аж ніяк не слугує доказом в адміністративній справі, оскільки приймається на підставі узагальнення та оцінки суб`єктом владних повноважень усіх доказів в адміністративній справі, що свідчать про наявність чи відсутність у діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідачем всупереч наведеному не надано суду будь-яких доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких була винесена оскаржувана постанова, а також в постанові не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух»обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_2 (а.с. 5), автомобіль MAZDA CX-9, ном. знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «МД ІСТЕЙТ», є загальним легковим автомобілем. Повна його маса складає 2712 кг, маса без навантаження 1715 кг.

Окрім цього, видом діяльності ТОВ «МД ІСТЕЙТ» є оптова торгівля металами та металевими рудами, що підтверджується довідкою статистики відносно ТОВ «МД ІСТЕЙТ» (а.с. 6). Легковий автомобіль ніяким чином не може використовуватись для перевезення металевої продукції. А переміщення працівників підприємства на торгову площадку у м. Кременчуці не може розцінюватися як перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Більш того, перевезення пасажирів це окремий вид господарської діяльності, що відповідно до законодавства, підлягає ліцензуванню (п. 24 ч.1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

Тому згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» він обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, факт виконання суб`єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятого рішення відповідачем не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (Справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем інспектором патрульної поліції передчасно та не у відповідності до вимог ст. ст.279, 283 КУпАП.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанови про адміністративне правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

За таких обставин, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП матеріали цієї справи не містять, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про скасування постанови про адміністративні правопорушення є цілком обґрунтованими.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності та враховуючи встановлені порушення вимог закону у діях відповідача при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та ґрунтуються на законі, підлягають задоволенню, а отже оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 241-246, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1, 4 рота Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Сидорець Павла Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАА № 490081 від 19.07.2018 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 490081 від 19.07.2018 року відносно ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , за ч. 3 ст. 121 КУпАП - скасувати.
Постанова суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м.Дніпро, вул.Василя Жуковського, 23) через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з її постановлення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Нещеретна