Справа № 1340/4333/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4333/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Львівській області 20.09.2018 (далі ГУ ДФС у Львівській області) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 9309,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не сплатив суму узгодженого грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у встановлені Податковим кодексом України строки, у зв'язку з чим виник податковий борг.

Ухвалою від 25.09.2018 суддя відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у пятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог. Копію цієї ухвали відповідач отримав 28.09.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 24). Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник позивача подав заяву, просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, повідомив також суд, що сума податкового боргу відповідача не змінилась. З огляду на ці обставини суд 30.10.2018 ухвалив на підставі частини девятої статті 205 КАС України завершити розгляд справи та постановити 31.10.2018 рішення суду в порядку письмового провадження.

Суд зясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 9-12).

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Львівській області станом на 19.07.2018 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 9309,24 грн. з податку на доходи фізичних осіб (а.с. 13). Податковий борг відповідача виник внаслідок несплати у встановлені законом строки узгодженого грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб відповідно до поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік від 05.02.2018 № НОМЕР_1 на суму 11188,41 (а.с. 17-18). Відповідач сплатив частину грошового зобовязання, залишок становить 9309,24 грн. Відомості про стан заборгованості відповідача підтверджуються довідкою ГУ ДФС у Львівській області (а.с. 13, 14), обліковими картками платника податків (а.с. 15, 16).

З метою погашення податкового боргу позивач надсилав відповідачу податкову вимогу від 22.02.2018 № 20179-17 (а.с. 19).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України).

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (пункт 87.11. статті 87 ПК України).

Згідно з підпунктами 95.1-95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При прийнятті рішення суд керується такими міркуваннями:

податковий борг ФОП ОСОБА_1 виник внаслідок несплати узгодженого грошового зобов'язання, самостійно визначеного платником податку у поданій ним податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік. Визначена в цій декларації сума податкового зобов'язання сплачена частково. З метою спонукати відповідача сплатити узгоджені ним податкові зобовязання орган стягнення надіслав платнику податку податкову вимогу № 20179-17 від 22.02.2018 (а.с. 19). Відповідач податковий борг в сумі 9309,24 грн. не сплатив, відзиву на позов суду не надав, доказів на спростування викладених у позові обставин суд не здобув.

З огляду на ці обставини суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДФС у Львівській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 126, 139, 205, 229, 241-246, 251, 255, 257-258, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (82642, Львівська область, Сколівський район, село Долинівка; РНОКПП НОМЕР_2) до бюджету податковий борг у сумі 9309 (девять тисяч триста девять) гривень 24 коп.

Судові витрати не розподіляються.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.