Справа № 521/14585/18
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/312/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни від 10.08.2018 року про накладення штрафу в розмірі 3400 гривень на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 53107808 при примусовому виконанні виконавчого листа № 514/1547/15-ц, виданого 01.12.2016 року Тарутинським районним судом Одеської області. В обґрунтування своїх позовні вимог позивач посилається на те, що у Тарутинському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області перебували на виконанні виконавчі провадження в АСВП № 53107808 та № 53056794 з примусового виконання виконавчих листів № 514/1547/15-ц, виданого Тарутинським районним судом Одеської області про зобов'язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перешкоджати ТОВ «Делени» у користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 35,91 га, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та знаходиться у користуванні ТОВ «Делени» на підставі договору оренди земельної ділянки від 11.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Тарутинським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК за №18 від 30.08.2004 року. З ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була проведена відповідна робота щодо попередження їх не вчиняти ніяких дій щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 35,91 га, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. В процесі примусового виконання Тарутинським ВДВС виконавчих проваджень № 53107808 та № 53056794 було встановлено факт відсутності вищезазначеної ділянки. ОСОБА_1 на праві приватної власності належать дві окремі земельні ділянки: - загальною площею 16,5858 га, у тому числі 16,5858 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області (на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31828520, виданого 29.12.2014 року Реєстраційною службою Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області); - загальною площею 19,3227 га., у тому числі 19,3227 га. ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області (на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31868837, виданого 29.12.2014 року Реєстраційною службою Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області). Позивач вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» вищезначені виконавчі документи підлягали поверненню стягувачу в зв'язку із тим, що майно на яке накладене зобов'язання боржника відсутнє, заходи здійсненні виконавцем протягом року щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Також відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку із проведенням ВДВС дій щодо повідомлень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про невчинення дій щодо перешкоджання, виконавчі провадження мали б бути закриті з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа, так як боржники зазначили, що так як відсутня земельна ділянка, то і вчиняти будь-які дії щодо неї не є можливим. Однак, замість того, щоб вчинити будь-яку із вищезазначених дій, 25.10.2017 року в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Одеської області з питань державної виконавчої служби була винесена постанова про передачу виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 01.11.2017 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження № 53107808. Так, на даний час в провадженні старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. на примусовому виконанні (ВП № 53107808) перебуває виконавчий лист № 514/1547/15-ц, виданий 01.12.2016 року Тарутинським районним судом Одеської області про зобов'язання ОСОБА_1 не перешкоджати ТОВ «Делени» у користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 35,91 га, що знаходиться за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та знаходиться у користуванні ТОВ «Делени» на підставі договору оренди земельної ділянки. 10.08.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В., при примусовому виконанні (ВП № 53107808) виконавчого листа № 514/1547/15-ц, виданого 01.12.2016 року Тарутинським районним судом Одеської області, винено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн., яку державний виконавець мотивувала наступним: «Вимогою державного виконавця від 07.12.2017 року, боржника ОСОБА_1 зобов'язано виконати вимоги виконавчого документу та направити на адресу Відділу копії документів, підтверджуючих фактичне виконання. Божником вимоги виконавчого документу не виконано, докази поважності причин невиконання рішення суду, до Відділу не надано. Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 75 цього Закону у разі невиконання вимог виконавчого документу. 19.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн. та надано строк для виконання вимог виконавчого документу. Боржником вимоги виконавчого документу не виконано, докази поважності причин повторного невиконання рішення суду до Відділу не надано, у відповідності до п. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі». Однак, про таку вимогу старшого держаного виконавця Мельниченко А.В. від 07.12.2017 року ОСОБА_1 не було відомо, адже він її не отримував. Крім того, оскільки земельна ділянка відсутня, то вчиняти будь-які дії щодо неї не є можливим, тобто ОСОБА_1 не чинить перешкод у користуванні земельною ділянкою, вказаною у виконавчому листі, у зв'язку з її відсутністю. Державний виконавець Мельниченко А.В. не здійснила дій щодо входу на земельну ділянку та її огляду і не пересвідчилась, що ОСОБА_1 не чинить жодних перешкод у користуванні такою земельною ділянкою. Не погоджуючись з постановою державного виконавця Мельниченко А.В. від 19.07.2018 року про накладення штрафу у розмірі 1700 грн., ОСОБА_1 було подано позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення (справа № 521/13119/18). На сьогоднішній день остаточного рішення, за результатом розгляду даного позову не прийнято. Таким чином, позивач вважає, що винесена старшим державним виконавцем Мельниченко А.В. постанова про накладення на ОСОБА_1 штрафу у подвійному розмірі є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представником Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, було надано до суду відзив на позову заяву у якому, посилаючись на те, що між Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області та позивачем не виникло спірних правовідносин щодо оскаржуваного рішення, просив у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни та представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, відзиви на позовну заяву до суду надано не було.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, до канцелярії суду було надано додаткові пояснення по справі в яких зазначає наступне. На виконанні у відділі з 01.11.2017 року перебувало виконавче провадження з виконання № 53107808 з примусового виконання виконавчого листа № 514/1547/15-ц, виданого Тарутинським районним судом Одеської області про зобов'язання ОСОБА_1 не перешкоджати ТОВ «Делени» у користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 35,91 га, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та знаходиться у користуванні ТОВ «Делени» на підставі договору оренди земельної ділянки від 11.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Тарутинським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК за №18 від 30.08.2004 року. 24.01.2018 року постановою в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, утворено виконавчу групу, у складі - старшого державного виконавця відділу Мельниченко А.В., начальника Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мажар О.І. та державного виконавця того ж відділу Міндової Т.І.. 15.02.2018 року, згідно з актом державного виконавця Міндової Т.І., встановлено, що боржник (ОСОБА_1) пояснення щодо виконання рішення суду відмовився надавати, та повідомив, що земельна ділянка площею 35, 91 га у нього відсутня. 19.07.2018 року старшим державним виконавцем відділу Мельниченко А.В., у зв'язку із невиконанням ОСОБА_1 рішення суду, накладено штраф у розмірі 1700 грн.. 10.08.2018 року старшим державним виконавцем відділу Мельниченко А.В., у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не надав докази виконання рішення суду, повторно винесено постанову про накладення на нього (ОСОБА_1) штрафу у подвійному розмірі. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах відповідно до яких ніхто не можу бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Із наведеної норми Конституції вбачається, що умовою вчинення будь-яких дій органами влади є: - наявність відповідних, встановлених законом повноважень; - наявність встановленої законом підстави; - визначений законом спосіб (порядок) вчинення відповідних дій. Лише наявність усіх трьох вищезазначених, встановлених Законом умов у сукупності дає можливість органу влади вчиняти певну дію. Таким чином, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області вважає, що державним виконавцем правомірно та у визначений законодавством спосіб винесено постанови про накладення штрафів на боржника за невиконання рішення суду, а тому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У Тарутинському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області перебували на виконанні виконавчі провадження в АСВП № 53107808 та № 53056794 з примусового виконання виконавчих листів № 514/1547/15-ц, виданого Тарутинським районним судом Одеської області про зобов'язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перешкоджати ТОВ «Делени» у користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 35,91 га, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та знаходиться у користуванні ТОВ «Делени» на підставі договору оренди земельної ділянки від 11.08.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Тарутинським відділом Одеської регіональної філії центру ДЗК за №18 від 30.08.2004 року.

25.10.2017 року в.о. заступника начальника Головного територіального управління юстиції в Одеської області з питань державної виконавчої служби Погребнюк О.І. «…У зв'язку зі складністю виконання виконавчих проваджень в АСВП №№ 53056794, 53107808…», «… З метою забезпечення повного, неупередженого та своєчасного виконання виконавчого документу, керуючись частиною 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» та положеннями пункту 14 розділу ІІІ, пунктів 6, 7, 8 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року №1302/29432» була винесена постанова про передачу виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

01.11.2017 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коржовою Ю.Е. була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження № 53107808.

Так, з 01.11.2017 року в провадженні старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В. на примусовому виконанні (ВП № 53107808) перебував виконавчий лист № 514/1547/15-ц, виданий 01.12.2016 року Тарутинським районним судом Одеської області про зобов'язання ОСОБА_1 не перешкоджати ТОВ «Делени» у користуванні земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 35,91 га, що знаходиться за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та знаходиться у користуванні ТОВ «Делени» на підставі договору оренди земельної ділянки.

24.01.2018 року постановою в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, утворено виконавчу групу, у складі - старшого державного виконавця відділу Мельниченко А.В., начальника Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мажар О.І. та державного виконавця того ж відділу Міндової Т.І.

15.02.2018 року, згідно з актом державного виконавця Міндової Т.І., встановлено, що боржник (ОСОБА_1) пояснення щодо виконання рішення суду відмовився надавати, та повідомив, що земельна ділянка площею 35, 91 га у нього відсутня.

Доказів надіслання постанови від 24.01.2018 року та акту від 15.02.2018 року ОСОБА_1, які б свідчили, що Позивачу про такі документи відомо, до суду надано не було.

10.08.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко А.В., при примусовому виконанні (ВП № 53107808) виконавчого листа № 514/1547/15-ц, виданого 01.12.2016 року Тарутинським районним судом Одеської області, винено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року№ 2832/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802) (далі - Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Оскаржувану постанову від 10.08.2018 року державний виконавець мотивувала наступним: «Вимогою державного виконавця від 07.12.2017 року, боржника ОСОБА_1 зобов'язано виконати вимоги виконавчого документу та направити на адресу Відділу копії документів, підтверджуючих фактичне виконання. Божником вимоги виконавчого документу не виконано, докази поважності причин невиконання рішення суду, до Відділу не надано. Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 75 цього Закону у разі невиконання вимог виконавчого документу. 19.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн. та надано строк для виконання вимог виконавчого документу. Боржником вимоги виконавчого документу не виконано, докази поважності причин повторного невиконання рішення суду до Відділу не надано, у відповідності до п. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі».

Відповідно до п. 9. Розділу І Інструкції вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії.

Як випливає з позовної заяви, про вимогу старшого держаного виконавця Мельниченко А.В. від 07.12.2017 року ОСОБА_1 не було відомо.

Відповідачами даний факт спростовано не було, доказів надіслання такої вимоги ОСОБА_1 до суду не надано.

Крім того, дослідивши текст оскаржуваної постанови, зокрема, посилання вимогу від 07.12.2018 року, є не зрозумілим, які документи, копії яких потрібно було направити Позивачем на адресу Відділу, могли підтвердити фактичне виконання рішення - не перешкоджання у користуванні земельною ділянкою.

Жодних аргументів та пояснень з цього приводу відповідачами не було надано.

Як випливає з акту від 15.02.2018 року державного виконавця Міндової Т.І., наданого Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 15.02.2018 року, ОСОБА_1 повідомив, що земельна ділянка площею 35, 91 га у нього відсутня.

Як пояснив у судовому засідання представник позивача, акт від 15.02.2018 року був складений без присутності ОСОБА_1, примірник акту ОСОБА_1 також не надсилався. На телефон ОСОБА_1 державним виконавцем було здійснено дзвінок з приводу виконання ним рішення суду, і дійсно в телефонному режимі ОСОБА_1 пояснив державному виконавцю, що вказана у виконавчому листі земельна ділянка у нього відсутня та він не чинить перешкод у користуванні такою земельною ділянкою.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належать дві окремі земельні ділянки: - загальною площею 16,5858 га, у тому числі 16,5858 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області (на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31828520, виданого 29.12.2014 року Реєстраційною службою Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області); - загальною площею 19,3227 га., у тому числі 19,3227 га. ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за межами населених пунктів на території Бородинської селищної ради Тарутинського району Одеської області (на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31868837, виданого 29.12.2014 року Реєстраційною службою Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, безперешкодно входити на земельні ділянки і оглядати їх.

Як випливає з матеріалів справи державний виконавець Мельниченко А.В. не здійснила дій щодо входу на земельну ділянку та її огляду і не пересвідчилась, що ОСОБА_1 не чинить жодних перешкод у користуванні такою земельною ділянкою.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова не містить обґрунтування мотивів, з яких державний виконавець дійшов висновку, що «Боржником вимоги виконавчого документу не виконано, докази поважності причин невиконання рішення суду, до Відділу не надано».

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення.

Тобто, у разі не розуміння судового рішення державним виконавцем, останній мав право звернутись до Тарутинського районного суду Одеської області з заявою про роз'яснення рішення. А якщо не звертався з вказаною заявою, то рішення Тарутинського районного суду Одеської області державному виконавцю зрозуміле, і тому він повинен, у відповідності п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий лист № 514/1547/15-ц, виданий 01.12.2016 року Тарутинським районним судом Одеської області, стягувачу, або, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», закрити виконавче провадження № 53107808.

Як пояснив у судовому засіданні представник Позивача, ОСОБА_1 був переконаний, що у відповідності п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження мало бути закрите з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа.

Щодо підстав винесення оскаржуваної постанови та посилання державним виконавцем на норму Закону, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість державного виконавця винести постанову про накладення на боржника штрафу лише у разі невиконання без поважних причин боржником рішення.

Закон України «Про виконавче провадження» чітко розмежовує рішення суду, що зобов'язує боржника виконати певні дії та рішення суду, що зобов'язує боржника утриматись від вчинення певних дій.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі : «У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення».

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою, тобто зобов'язано ОСОБА_1 утриматися від вчинення певних дій, а не вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд приходить до висновку, що аргументи, наведені Відповідачами щодо відсутності підстав для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження. Правомірність оскаржуваного рішення державного виконавця в ході судового розгляду не була доведена.

Рішення державного виконавця про накладення на ОСОБА_1 штрафу у подвійному розмірі (3400 грн.) є таким, що вчинено в порушення вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є протиправним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 227-228, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мельниченко Анни Володимирівни від 10.08.2018 року про накладення штрафу в розмірі 3400 гривень на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 53107808 при примусовому виконанні виконавчого листа №514/1547/15-ц виданого 01.12.2016 року Тарутинським районним судом Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк після проголошення рішення суду.

Повний тескт рішення суду складено 26 жовтня 2018 року.

Головуючий:

26.10.18