Справа № 583/3612/18
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3612/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Зубатової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Суми капрала поліції Мельника Руслана Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дії інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Суми капрала поліції Мельник Руслана Сергійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №773078, винесену 01.09.2018 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Суми капралом поліції Мельник Русланом Сергійовичем про притягнення мене ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що з даною постановою він не згодний так як вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2018 року в м. Охтирка, коли він керував мопедом Honda, його зупинив працівник поліції. На вимогу надавалось інспектору поліції посвідчення водія НОМЕР_1 від 16.11.2007 року, в якому відкриті всі категорії, в тому числі і категорія «А», але працівником поліції складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, згідно якої водій керував транспортним засобом мопедом Honda, не маючи права керування таким т.з. без відповідної категорії А1, чим порушив вимоги п 2.1а, ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Посвідчення водія на категорію «А» він отримував 17.04.2004 року старого зразку, ще до набрання чинності Закону України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", згідно якого воно може бути обміняне на нове згідно пункту 25 цього Положення. При цьому, в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А; В1, В - відповідає категорії В. Зазначене посвідчення водія старого зразку надає йому право керування транспортними засобами категорії А1 моторолером, оскільки у нього відкрита категорії «А».

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив яким заперечував проти вимог позивача, просив постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні установлено, що 01.09.2018 року відносно позивача винесена постанова НК №773078 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ст. 126 ч. 2 КпАП України за те, що він цього дня близько 05.20 год. керував транспортним засобом мопедом Honda, номерний знак відсутній, на автодорозі Н12 не маючи права керування таким т.з. без відповідної категорії А1, чим порушив вимоги п 2.1а, ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353 (далі по тексту - Закон № 3353), встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3, 1.9 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил і особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Під час виконання своїх завдань поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII).

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII).

Відповідно норм Закону № 580-VIII, поліція в межах своєї компетенції з метою охорони прав і свобод людини, загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення застосовує превентивні заходи.

Диспозиція ч.2 ст. 126 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортним засобом, якщо вона не має права керування таким транспортним засобом.

8 листопада 1968 року у Відні була прийнята Конвенція про дорожній рух, яка була ратифікована Союзом РСР 12 липня 1974 році.

Після проголошення незалежності України, 12 вересня 1991 року Верховною Радою України був прийнятий Закону України «Про правонаступництво України». Відповідно до ст. ст. 6, 7 цього Закону, Україна підтверджує свої зобов'язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України. Україна є правонаступником прав і обов'язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Таким чином, Україна підтвердила свої зобовязання за Віденською Конвенцією про дорожній рух, яка була ратифікована Союзом РСР та є обовязковою для виконання Україною на її території.

Відповідно до п. п. «b» п. 2 ст. 41 Конвенції про дорожній рух, (в редакції, яка діяла на момент видачі позивачу посвідчення водія) «…договаривающиеся Стороны будут признавать любое национальное водительское удостоверение, соответствующее предписаниям Приложения 6 к настоящей Конвенции…».

Відповідно до останніх змін до Конвенції про дорожній рух, категорія А1 є підкатегорією основної категорії «А», до 29.03.2011 року категорії А1 не існувало.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Посвідчення водія на категорію «А» позивач отримував 17.04.2004 року старого зразку, ще до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Підстави та порядок видачі посвідчення водія регулюється Постановою «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» № 340, прийнятою Кабінетом Міністрів України 8 травня 1993 року.

Відповідно до 27 цього положення: Обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, не придатного для користування (зіпсованого, записи в якому не читаються тощо), проводиться згідно з пунктом 25 цього Положення. Абзац перший пункту 27 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 885 від 10.11.2017 р.

Обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, у зв'язку із зміною особистих даних власника (прізвище, ім'я та по батькові) проводиться на підставі документа, що підтверджує таку зміну, згідно з пунктом 25 цього Положення. Абзац другий пункту 27 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 885 від 10.11.2017\

Посвідчення водія, видане до набрання чинності Законом України від 24 вересня 2008 р. № 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", може бути обміняне на нове згідно з пунктом 25 цього Положення. При цьому, в новому посвідченні водія зазначаються категорії: А1, А - відповідає категорії А; В1, В - відповідає категорії В…

Згідно зазначеного положення строк дії посвідчення водія 30 років та воно не містить норми, яка зобовязує водія замінювати його на новий зразок.

З аналізу діючого національного законодавства виходить, що наявне посвідчення водія позивача старого зразку надає йому право керування транспортними засобами категорії А1 моторолером, оскільки у нього відкрита категорії «А» до 24 вересня 2008 року.

Органом, уповноваженим розглядати справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126 КУпАП, є посадова особа Національної поліції України в межах наданих їй повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (ст. 217, ч. 1 ст. 222 КУпАП, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію»).

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі Інструкція), яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення.

Зазначеною Інструкцією передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, зокрема за ч. 2 ст. 126 КУпАП, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу (п. 4 розділу І Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 розділу ІІІ Інструкції).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається у письмовій формі із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови, і її зміст повинен відповідати вимогам ст. 283 КУпАП (п. 2, п. 5 розділу ІV Інструкції), а саме: постанова повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Приписами ч. 2 ст. 71 КАС України установлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що суду відповідачем не надано доказів, які б беззаперечно посвідчували факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.1а ПДР України, оскільки у нього наявне посвідчення водія встановленого зразку на момент його видачі і яке надає йому право на керування транспортними засобами в тому числі моторолером.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

З урахуванням висновку про недоведеність факту порушення позивачем ПДР України і правомірності зупинення інспектором поліції транспортного засобу під керуванням позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, у частині скасування оскаржуваної позивачем Постанови.

Разом із тим, вимоги позивача у частині визнання неправомірними дій інспектора суд виходить із наступного. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч. 1-3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у своєму адміністративному позові ОСОБА_1 обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги через протиправність спірних дій відповідача та прийнятої ним постанови, зокрема просив суд визнати такі дії незаконними, що не відповідає способу захисту порушеного права особи, регламентованому статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає повноваження суду при вирішенні справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 72-90, 139, 229, 241-246, 286, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову НК №773078 від 01.09.2018 р. про накладення інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Суми капралом поліції Мельником Русланом Сергійовичем на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ст. 126 ч. 2 КпАП України, а провадження у адміністративній справі закрити.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Р.В.Сидоренко