Справа № 0540/8491/18-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 р. Справа№0540/8491/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Гришко І.І. - ордер

від відповідача - Ярова С.Е. - довір. від 05.03.2018 року № 38484/10

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з

обмеженою відповідальністю «Ясинуватська пересувна механізована колона»

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ясинуватська пересувна механізована колона» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 04.07.2018 року № 16 про анулювання реєстрації платника єдиного податку та зобов'язання внести зміни до відомостей, що містяться в реєстрі платників єдиного податку ІАС «Податковий блок» шляхом виключення з нього інформації про податковий борг у вигляді орендної плати з юридичних осіб в сумі 11962 грн. 36 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, яке оскаржується, винесене відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування.

Зазначає, що висновки, викладені відповідачем у акті камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного внеску умов перебування на спрощеній системі оподаткування, суперечать положенням чинного законодавства, порушують права та охоронюваним законом інтересів позивача.

Вказує на те, що Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 введене в дію Рішення РНБО України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України».

Наполягає на тому, що ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» передбачене звільнення суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Вказує на те, що, оскільки ТОВ «Ясинуватська пересувна механізована колона» знаходиться на території, де здійснювалась антитерористична операція, воно звільнене від сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на час проведення АТО в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації податкової накладної, яке оскаржується, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань оподаткування, просив у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з'ясував наступні обставини справи.

ТОВ «Ясинуватська пересувна механізована колона» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 86060, Донецька область, м. Авдіївка, пров. Ясинуватський, 66, перебуває на обліку як платник податків у Костянтинівсько - Дружківському управлінні ДФС у Донецькій області (а.с. 17-20, 24-27).

04.07.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області здійснена камеральна перевірка ТОВ «Ясинуватська пересувна механізована колона» щодо порушення платником єдиного податку та умов перебування на спрощеній системі оподаткування, за результатами якої складений акт № 13/05-99-45-07/35559193.

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення ТОВ «Ясинуватська пересувна механізована колона» умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме, абз. 8 п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України в частині несплати протягом двох послідовних кварталів заборгованості з орендної плати за землю з юридичних осіб (а.с. 13).

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийняте рішення від 04.07.2018 року № 16 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ТОВ «Ясинуватська пересувна механізована колона» (а.с. 12).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та зобов'язати внести зміни до відомостей, що містяться в реєстрі платників єдиного податку ІАС «Податковий блок».

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов'язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків.

Суд вважає неправомірним висновок відповідача про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування щодо несплати орендної плати за землю, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 299.1, 299.2 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Згідно підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платника єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, податковим органом під час камеральної перевірки встановлені порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування в частині несплати протягом двох послідовних кварталів заборгованості з орендної плати з юридичних осіб.

Тобто, в розумінні зазначених норм Закону, наявні підстави для прийняття податковим органом рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку.

Наряду з викладеним, суд враховує наступне.

Як зазначалось раніше, позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Авдіївка Донецької області.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначені підстави звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, а саме, звільнити суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 4 вказаного Закону перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням від 7 листопада 2014 року № 1085-р Кабінетом Міністрів України затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до якого включене місто Авдіївка.

Оскільки позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території м. Авдіївки Донецької області - у населеному пункті, який включений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, суд вважає, що, приймаючи рішення, яке оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена неправомірність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В розумінні норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. 2, ст.6, ст.90, ст.132, ст.139, ст.193, ст.242-244, ст.246, ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватська пересувна механізована колона» (, юридична адреса: 86060, Донецька обл., м. Авдіївка, пров. Ясинуватський, 66) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (, юридична адреса: 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправним та скасування рішення від 04.07.2018 року № 16 про анулювання реєстрації платника єдиного податку та зобов'язання внести зміни до відомостей, що містяться в реєстрі платників єдиного податку ІАС «Податковий блок» шляхом виключення з нього інформації про податковий борг у вигляді орендної плати з юридичних осіб в сумі 11962 грн. 36 коп. - задовольнити повністю.

Рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.07.2018 року № 16 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватська пересувна механізована колона» - визнати протиправним та скасувати.

Зобов'язати Головне управління ДФС у Донецькій області внести зміни до відомостей, що містяться в реєстрі платників єдиного податку ІАС «Податковий блок» шляхом виключення з нього інформації про податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватська пересувна механізована колона» у вигляді орендної плати з юридичних осіб в сумі 11962 грн. 36 коп.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясинуватська пересувна механізована колона» судові витрати в розмірі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Давиденко Т.В.