Справа № 308/12319/18
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника позивача Жила Л.А. відповідача ОСОБА_1 , представника Моняк Р.В., перекладача Ахмад Хассан, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач військова часина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача громадянки Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Позов мотивує тим, що відповідач 25 жовтня 2018 року була виявлена та затримана прикордонним нарядом від відділення інспекторів прикордонної служби «Гута», впс «Ужгород» на напрямку 259 прикордонного знаку, в 1200 метрах від державного кордону, при спробі незаконного перетинання державного кордону в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку.
Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, був затриманий в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення. Даними діями відповідач вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ч. ст.204-1 КУпАП. Позивач просить затримати громадянку Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві. Просив затримати громадянку Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України. Просила врахувати, що жодних копій документів відповідач не надавала, з заявою про надання статусу біженця не зверталась.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти позову заперечувала. Вказує, що прибула в Україну більше року тому з метою навчання, офіційно на літаку до міста Одеси. На територію Закарпаття приїхала на автомобілі, їй пояснили що тут зможе навчатись. Документи у неї забрали, на даний час у неї такі відсутні. З заявою про надання статусу біженця не зверталась, однак має бажання звернутись.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, вважаючи такий передчасним.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що громадянка Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 жовтня 2018 року була виявлена та затримана прикордонним нарядом від відділення інспекторів прикордонної служби «Гута», впс «Ужгород» на напрямку 259 прикордонного знаку, в 1200 метрах від державного кордону, при спробі незаконного перетинання державного кордону в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку.
Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами:
Копією протоколу про адміністративне затримання від 25.10.2018 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.10.2018 року, довідкою № 81/576 від 29 жовтня 2018 року виданою ДПСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ), рішенням про примусове видворення від 28.10.2018 року. Дії громадянки Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 КУпАП.
У відповідача відсутні будь які документи, що посвідчують особу, підтверджують законність його перебування на територію України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
На підставі ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 28 жовтня 2018 року було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України, яке відповідач встановленим порядком виконати не в змозі у зв`язку з відсутністю документу на право перетину кордону та достатніх коштів. Вказану особу було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.
Згідно з вимогами ч. 16 ст. 4 Закону України „Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України. Відповідно до вимог ч. 13 статті 4 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.
Згідно з вимогами п. 14 ч.1 ст.1 Закону України ,,Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Відповідно до роз`яснень викладених у п. 29 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1, «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення видворення за межі території України, але не більше як на вісімнадцять місяців.
Судом встановлено, що відповідач коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця. В ході судового розгляду встановлено, що існує ризик перешкоджання проведенню процедури видворенню, оскільки в останньої відсутні документи, що дають право на виїзд з України. Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України задовольнити.
Затримати громадянку Індії, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України , на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України протягом у десятиденний строк із дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В