Справа № 826/5599/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 листопада 2018 року № 826/5599/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі - відповідач або ГУ ПФУ в м. Києві або Управління), у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; винагорода за безпосередню участь в АТО; винагорода за тривалість військової служби; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних сил України;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу раніше призначеної пенсії за вислугою років ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; винагорода за безпосередню участь в АТО; винагорода за тривалість військової служби; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних сил України, та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 23.12.2017.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років і має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» із усіма видами грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.04.2018 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження в адміністративній справі № 826/5599/18; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачу надати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі; витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів пенсійної справи позивача, у тому числі довідку про нарахування пенсії позивачу.

Відповідач, незважаючи на отримання ним 13.04.2018 ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.04.2018, відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України № 929 від 14.12.2017 звільнений з військової служби у запас за п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я), а з 23.12.2017 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", яка нарахована на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ від 22.12.2017 №305/929 про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсій.

11.01.2018 позивачем отримано довідку Фінансового управління Генерального штабу ЗСУ № 305/21 про суми нарахованого грошового забезпечення за період з 01.11.2015 по 22.12.2017, згідно якої до складу грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, крім грошового забезпечення, також входять: винагорода за тривалість безперервної військової служби, щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за безпосередню участь в АТО, премія згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ.

З посиланням на ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою від 15.02.2018 про перерахунок пенсії з врахуванням вказаних додаткових видів грошового забезпечення.

Листом № 10359/03/0-1661 від 16.03.2018 Управління повідомило ОСОБА_1, що оскільки в ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 вказані позивачем види грошового забезпечення не зазначені, то підстав для їх врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, немає.

Вважаючи відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (в подальшому - постанова № 393), пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (нижче - Закон № 2011- XII).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011- XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам-військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями ч. 2 вказаної статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад - за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки; доплати; винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

У відповідності до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - постанова № 1294), упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців за категоріями військовослужбовців.

У схемі додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) вказано, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби, матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011 -XII), а також одноразова матеріальна допомога: військовослужбовцям строкової військової служби.

Положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ним винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпунктом 3 пункт 5 постанова № 1294, підпункт 30.4 пункт 30 розділу XXX Інструкції).

Підпунктом 3 п. 5 постанови № 1294, пп. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції встановлено, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду побутового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає загальний принцип щодо грошових доходів застрахованої особи, які враховується в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії.

Зокрема, до такого доходу (заробітної плати ) враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та виплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому законодавець не розмежовує грошовий дохід на види (заробітна плата, основне грошове забезпечення чи додаткове, щомісячне або одноразове) та не виокремлює застрахованих осіб на категорії (військовослужбовців чи державних службовців та інших).

Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за безпосередню участь в АТО, премія згідно до ст. 27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вказані в довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належать до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 № 21-70а15, і суд враховує її під час розгляду справи.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд вважає, що дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, протиправними, тому заявлені позовні вимоги, за викладених в позові підстав, є обґрунтованими, а обставини, на які посилається позивач - доведеними, відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255, 257-263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; винагорода за безпосередню участь в АТО; винагорода за тривалість військової служби; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних сил України.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) здійснити перерахунок та виплату позивачу раніше призначеної пенсії за вислугою років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; винагорода за безпосередню участь в АТО; винагорода за тривалість військової служби; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних сил України, та здійснити перерахунок і виплату пенсії за минулий час, починаючи з 23 грудня 2017 року.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко