Справа № 816/1718/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: С.С. Сич

Суддя-доповідач: Бартош Н.С.

24 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1718/18

Харківський апеляційний адміністративний суд

колегія суддів у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Мінаєвої О.М., Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (суддя Сич С.С.) від 11.07.2018 р. (повний текст рішення складений 16.07.2018 р.) по справі № 816/1718/18

за позовом ОСОБА_3

до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

третя особа Головне управління ДФС у Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору при нарахуванні ОСОБА_3 заборгованості із пенсії; зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_3 неправомірно утримані у березні 2018 року суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору у розмірі 19911,31 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 р. по справі № 816/1718/18 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб у розмірі 18350,83 грн. та військового збору у розмірі 1560,48 грн. при нарахуванні ОСОБА_3 заборгованості із пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 р. у справі №554/9369/17 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено: визнано протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в частині виплати ОСОБА_3 пенсії з обмеженням її розміру. Зобов'язано Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити позивачу ОСОБА_3 перераховану з 01.06.2016 р. пенсію в розмірі 16652,84 грн. в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 р. у справі № 554/9369/17 у задоволенні клопотання Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги - відмовлено. Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 14.12.2017 р. по справі № 554/9369/17 за позовом ОСОБА_3 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними - повернуто скаржнику (а.с. 22-23).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.03.2018 р. вих. № 3634/02-24 (а.с. 49) ОСОБА_3 повідомлено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 р. та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2018 р., яка надійшла на адресу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області 13.03.2018 р., забезпечено проведення виплати пенсії ОСОБА_3 з 01.06.2016 р. у розмірі 16652,84 грн. За період з 01.06.2016 р. по 31.03.2018 р. нараховано доплату в сумі 102291,16 грн., виплата якої буде проведена разом з пенсією квітня 2018 р. Зазначено, що нараховані суми виплат позивач отримає 04 квітня.

Також листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 22.03.2018 р. вих. № 3975/04-24 (а.с. 50-51) позивача повідомлено, що на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 р. по справі № 554/9369/17 та вимог ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду територіальним управлінням переглянуто встановлений розмір пенсії, який з 01.06.2016 р. склав 16652,84 грн. Наведено помісячний розрахунок за період з червня 2016 року по березень 2018 року, за змістом якого з нарахованої позивачу у березні 2018 року пенсії здійснено відрахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 18350,83 грн. та військового збору в сумі 1560,48 грн. Також зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 р. № 1-р/2018 положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України. Тому з 01.03.2018 р. припинено утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсії. Вказано, що Пенсійним фондом України направлено запит до Державної фіскальної служби України щодо утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору за минулі періоди. Після надання роз'яснень буде врегульовано правомірність проведених відрахувань.

У звязку з цим, ОСОБА_3 звернувся із заявою від 05.04.2018 р. до начальника Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві (а.с. 52-53), за змістом якої зазначено, що вказані відрахування є протиправними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 р. № 1-р/201 положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України, а дії щодо утримання податку на доходи фізичних осіб та військового збору були здійснені після прийняття рішення Конституційним Судом України.

Листом Полтавського ОУПФУ Полтавської області від 02.05.2018 р. № 328/Т-14 (а.с. 54-55) позивача, серед іншого, повідомлено, що починаючи з 01.06.2016 р. розмір пенсії становить 16652,84 грн., отже сума, яка перевищувала десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого на 1 січня відповідного року підлягала оподаткуванню, а з 01.03.2018 р. виплата здійснюється в повному обсязі без будь-яких утримань, як це і передбачено чинним законодавством.

Не погодившись із діями відповідача щодо утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору у загальному розмірі 19911,31 грн. при нарахуванні заборгованості із пенсії, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про неправомірність дій щодо утримання у березні 2018 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору при нарахуванні у березні 2018 року ОСОБА_3 заборгованості із пенсії за період з червня 2016 року по лютий 2018 року, оскільки це суперечить рішенню Конституційного Суду України від 27.02.2018 р. № 1-р/2018.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в іншій частині, суд першої інстанції зазначив, що, оскільки, позивач не подавав до контролюючого органу заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобовязань, у контролюючого органу на момент виникнення спірних правовідносин не виникло обов'язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та його подання для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як встановлено п. 38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку (п. 38.2 ст. 38 ПК України).

За приписами пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом цього Кодексу.

У відповідності до п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є: 162.1.1. фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; 162.1.2. фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; 162.1.3. податковий агент.

Згідно з пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) об'єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Положеннями п. 164.1 ст. 164 ПК України визначено, що базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Законом України від 28.12.2014 р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71), який набрав чинності з 01.01.2015 р., внесено зміни до Податкового кодексу України в частині оподаткування пенсій, включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України.

Так, пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Відповідно до пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України в редакції, що діє з 01.07.2016 р., суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Згідно з п. 167.4 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Разом з тим, згідно з пп. «е» пп. 165.1.1 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається, зокрема, сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), отримувана платником податку з Пенсійного фонду України, крім випадку, визначеного пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

За приписами пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 168.3 ст. 168 ПК України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі органами Пенсійного фонду України).

Положеннями пп. 168.4.1 п. 168.4 ст. 168 ПК України передбачено, що податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до бюджету згідно з Бюджетним кодексом України.

У відповідності до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Таким чином, до об'єктів оподаткування військовим збором та податку з доходів фізичних осіб віднесено загальний місячний оподатковуваний дохід, в тому числі, визначений підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 ПК України, - суми пенсійних виплат або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а з 01.07.2016 року десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), - у частині такого перевищення.

При цьому, платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, зокрема, фізичні особи - резиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні.

З 01.01.2016 р. набрав чинності Закон України від 24.12.2015 р. № 909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», яким продовжено справляння податку на доходи фізичних осіб та військового збору з пенсій.

Судовим розглядом встановлено, що на виконання постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2017 р. у справі № 554/9369/17, відповідачем, як податковим агентом, при здійсненні нарахування у березні 2018 року пенсії ОСОБА_3 здійснено утримання із нарахованої у березні 2018 року суми пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб в сумі 18350,83 грн. та військового збору у сумі 1560,48 грн. (період виплати пенсії - з 01.06.2016 р. по 31.03.2018 р.).

Як зазначалося вище, за приписами пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

З положень наведеної норми ПК України вбачається, що обовязок у податкового агента щодо утримання податку із суми доходу платника податків виникає виключно у випадку нарахування (виплати, надання) такого доходу. Оподатковуваний дохід ОСОБА_3 нарахований у березні 2018 року, що відповідачем у справі не заперечувалося, що свідчить про те, що фактично спірні правовідносини виникли саме у березні 2018 року.

Колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 р. у справі № 1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким було передбачено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положеннями ч. 2 ст. 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення абз. 1 пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом рішення, тобто з 27.02.2018 р., що свідчить про те, що в межах спірних правовідносин рішення Конституційного Суду України № 1-р/2018 може і повинно бути застосовано до правовідносин з приводу нарахування (виплати) пенсії позивачеві.

На підставі наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що утримання податку із сум доходу платника податків здійснюється податковим агентом під час нарахування (виплати, надання) оподатковуваного доходу на користь платника податку та сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом, а тому утримання у березні 2018 року (після ухвалення рішення Конституційним Судом України № 1-р/2018 від 27.02.2018р.) з пенсії позивача є неправомірним. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.

Що стосується рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржувалося в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а в доводах апеляційної скарги не міститься обґрунтувань щодо неправомірності рішення суду в цій частині, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2018р. по справі № 816/1718/18 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2018р. по справі № 816/1718/18 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2018р. по справі № 816/1718/18 за позовом ОСОБА_3 до Полтавського обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа Головне управління ДФС у Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва Я.М. Макаренко

Повний текст постанови складений 01.11.2018 року.