Справа № 405/5489/17
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2018-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5489/17
Провадження №2-а/405/226/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому адміністративну справу № 405/5489/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову серії БР № 215651 від 23.09.2017 року про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенантом поліції ОСОБА_2

На обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.09.2017 року інспектором роти № 2 батальйону УТІП в м. Херсоні, лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою його (позивача) було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у розмірі 255 грн., та відповідно до змісту якої (постанови) він (позивач) 23.09.2017 року о 17.10 год., керуючи транспортним засобом HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1, по автомобільній дорозі М14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ 167 км., здійснив обгін, перетнувши вузьку суцільну горизонтальну осьову дорожню лінію 1.1. д.2 Правил дорожнього руху України.

Позивач вказав, що із вказаною постановою він не згоден, так як в ній викладені обставини не відповідають дійсності, та постанова складена з порушенням вимог, встановлених КУпАП.

Зокрема, позивач вказав, що він (позивач) дійсно, у вказаний в оскаржуваній ним постанові час, керував транспортним засобом HYUNDAI SANTA FE, ВА 8002 ВІ, рухаючись по автомобільній дорозі М14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, та проїхав повз патрульного автомобіля поліції на швидкості в протилежному ряду, саме тоді, коли на автодорозі була розмітка 1.1 д.2 вказана в ПДР, однак коли він здійснював обгін іншого автомобіля, то на автодорозі була розмітка 1.6 ПДР (переривчаста лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних або попутних напрямків), яку дозволяється перетинати з будь-якого боку, після чого його (позивача) автомобіль, був зупинений автомобілем патрульної поліції, та інспектор звинуватив його (позивача) у порушенні правил дорожнього руху України, при цьому, він (позивач) попросив надати йому (позивачу) докази скоєння ним вказаного правопорушення, однак інспектор доказів не надав.

Окрім того, позивач вказав, що оскаржувана ним постанова винесена відповідачем з порушенням процесуальних вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення останнім безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

З огляду на зазначене, позивач ОСОБА_1 просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 215651 від 23.09.2017 року, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 VII Розділу Перехідні положення КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, у звязку з чим розгляд зазначеної справи продовжено за правилами КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання, яке зареєстровано в суді за вх. № 6389 від 13 березня 2018 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, подав до суду заперечення (відзив) на позов за вх. № 28850 від 27 листопада 2017 року, в якому просив відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позову, зазначивши на обґрунтування заперечень, що 23.09.2017 року, він (відповідач) помітив транспортний засіб під керуванням позивача, який порушив вимогу горизонтальної дорожньої розмітки, а саме: перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. Розділу 34 ПДР, для обгону іншого автомобіля, чим порушив Правила дорожнього руху України. Також зазначив, що зупинивши правопорушника, він (відповідач) підійшов до водія даного транспортного засобу, належним чином представився та попросив водія предявити відповідні документи на транспортний засіб, як того вимагає ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у звязку з тим, що позивачем було перетнуто вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. Розділу 34 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, при зясуванні всіх обставин справи при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивач свою вину у вчиненні ним даного правопорушення визнав, пояснюючи, що дану дорожню смугу він просто не помітив, у звязку з чим, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення БР № 215651 від 23.09.2017 року та надано позивачу для ознайомлення, а також було розяснено зміст положень ст.ст. 268, 307, 308, 287-289 КУпАП, де позивач засвідчив надані йому розяснення своїм підписом, у звязку з чим за результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Окрім того, відповідач вказав, що він (відповідач) оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до ст. 252 КУпАП, виніс оскаржувану постанову про накладення на позивача стягнення з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, а також винесена уповноваженою на те особою, більш того, позивач визнав вину у вчиненому ним правопорушенні та був ознайомленим зі своїми правами.

Зваживши обставини, викладені в позовній заяві, враховуючи подане відповідачем заперечення на адміністративний позов, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.09.2017 року інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 215651, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 23.09.2017 року о 17 год. 10 хв. на автомобільній дорозі М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 167 км., водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив обгін, перетнувши вузьку суцільну горизонтальну осьову дорожню лінію, чим порушив п. 1.1.д.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Правомірність та законність прийнятого суб'єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 23.09.2017 року, оскаржується позивачем.

Частина 1 ст. 122 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.5 ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил. (п.п. 8.5.1. ПДР України).

Відповідно до п. 8.5-1 ПДР України дорожня розмітка застосовується відповідно до цих Правил і повинна відповідати вимогам національного стандарту. Дорожня розмітка повинна бути видимою учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби на відстані, що забезпечує безпеку руху. На ділянках доріг, на яких є труднощі для видимості учасниками дорожнього руху дорожньої розмітки (сніг, бруд тощо) або дорожня розмітка не може бути відновленою, установлюються відповідні за змістом дорожні знаки.

Відповідно до п. 1.1 Додатку 2 ПДР України вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на зазначене, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, керуючи 23.09.2017 року транспортним засобом автомобілем HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі М14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 167 км., не порушував вимог дорожньої розмітки, передбаченої п. 1.1. Додатку 2 ПДР України, при цьому, зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем як у винесеній останнім постанові відносно позивача, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що постанова серії БР № 215651від 23.09.2017 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена суб'єктом владних повноважень інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенантом поліції ОСОБА_2, не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 1.1 Додатку № 2 ПДР України, та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач інспектор роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенант поліції ОСОБА_2, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та у порушенні ним вимог п. 1.1 Додатку 2 ПДР України, а саме порушення водіями транспортних засобів вимог дорожньої розмітки, та, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та обєктивного зясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 215651 від 23.09.2017 року відносно ОСОБА_1, як така, що винесена суб'єктом владних повноважень інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенантом поліції ОСОБА_2, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 215651 від 23 вересня 2017 року, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в м. Херсоні лейтенантом поліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_3