Справа № 540/2171/18
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 р. м. ХерсонСправа № 540/2171/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Дубровна В.А., перевіривши виконання вимог статей 160-168 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

встановив:

23 жовтня 2018 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області (далі - відповідач), третя особа ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2.), у якому просить:

- визнати протиправним рішення № 245 Лазурненської селищної ради від 26.06.2007 року в частині затвердження технічної документації та проекту землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2, площею 0,0097 га по АДРЕСА_1 та скасувати рішення № 245 Лазурненської селищної ради від 26.06.2007 року в частині затвердження технічної документації та проекту землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2, площею 0,0097 га по АДРЕСА_1.

- визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07 вересня 2007 року площею 0,0097 га по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви з'ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства ( п. 4 ч.1. цієї статті).

Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом ( п. 5 ч. 1 ст. 4 КАС України)

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір ( п.1 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій ( абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу)

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви судом встановлено, що в обґрунтування підстав для визнання протиправним та скасування рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 26.06.2007 р. № 245 позивач зазначає про порушення відповідачем при прийнятті вказаного рішення права власності ОСОБА_3, правонаступником якої є позивач, а саме позбавлення можливості безперешкодного обслуговування частини домоволодіння, де розташовані належні йому на праві власності житлові та нежитлові приміщення.

Отже, спірні відносини, які склалися між сторонами, не пов'язані із безпосереднім здійсненням Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області відносно ОСОБА_1 владних управлінських функцій у зв'язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на неї законом, а виникли із відносин права власності та права користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт права власності позивача.

Крім того, зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивач просить визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07 вересня 2007 року, виданий на підставі рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 26.06.2007 р. № 245.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Отже, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі з обов'язком суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного (господарського) судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2018 р. у справі № 761/33504/14-а, від 18 квітня 2018 року у справі № 802/950/17-а, від 12.09.2018 р. у справі № 2а-1768/11.

З огляду на викладене та враховуючи правові висновки, висловлені Верховним Судом, які відповідно до ст. 242 КАС України суд повинен враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суддя дійшов висновку, що даний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи. ( п. 6 ч. 1 цієї статті).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Ознайомившись зі змістом позовних вимог та доданих до нього документів, судом встановлено, що за суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду за нормами, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у даній справі та роз'яснити позивачу, що розгляд даних спірних правовідносин віднесено до суду загальної юрисдикції.

Щодо повернення судового збору, то суд зазначає про наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Отже, питання щодо повернення позивачу суми сплаченого судового збору буде вирішено судом після його звернення до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Роз'яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачеві, що розгляд даної позовної заяви віднесено до юрисдикції загальних судів.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 6.3