Справа № 825/2019/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2019/18 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: судді-доповідача Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (представник Гипколенко І.А., довіреність №3687/9/25-01-10-15 від 30.07.2018 року) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в сумі 66192,56 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

25 жовтня 2018 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов лист ОСОБА_3, за змістом якого останній повідомляє, що податковий борг в сумі 66192,56 грн. сплачений у повному обсязі. Втім, доказів на підтвердження викладеного в означеному клопотанні надано не було, у зв'язку з чим колегія суддів не бере до уваги означений лист.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Відповідач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця у встановленому законом порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.12.1996 внесено відповідний запис, та перебуває на обліку як платник податків(а.с.9-10).

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст. 266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі ПК України) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Позивач є власником нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 31,8 кв.м; офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 139,7 кв.м; торгівельної будівлі за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 150,4 кв.м; торгівельної будівлі за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 2483,4 кв.м; торгівельної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 465,6 кв.м (розмір частки 256,08 кв.м); комплексу за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 2175,3 кв.м.

Підпунктом 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України).

Відповідно до пп.266.6.1 п.266.6 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України).

Відповідно до пп.266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Як вбачається з матеріалів справи ГУ ДФС у Чернігівській області проведено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік та прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.06.2017, а саме: № 27852-13 на суму 22 481,73 грн.; № 27861-13 на суму 328,65 грн.; № 27854 на суму 3528,78 грн.; № 27858-13 на суму 3850,13 грн.; № 27860-13 на суму 2 072,51 грн. та № 27851-13 на суму 34 221,25 грн. (а.с.12-13), які відповідачем отримані 11.07.2017 (а.с.14), однак заборгованість не була сплачена.

Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання за звітний рік з податку сплачується, у тому числі, фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Податок сплачується за місцем розташування об'єкта/об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України (пп. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 13.06.2017: № 27851-13, № 27852-13, № 27854-13, № 27858-13, № 27860-13, № 27861-13.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 у справі №825/1496/17, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено повністю. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.10.2017 залишено без змін (а.с.16-17).

Частиною 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст. 56 ПК України).

Беручи до уваги, що узгоджене грошове зобов'язання з податку на нерухоме майно відповідачем у встановлений строк не сплачено, а тому за змістом п.14.175 ст. 14 ПК України вказане грошове зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Відповідно до пп. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Відповідачу направлено податкову вимогу від 28.12.2017 № 5116-17, яка останнім отримана 02.01.2018 (а.с.15), однак борг не сплачено.

У відповідності до пп.16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Враховуючи, що на момент звернення ГУ ДФС у Чернігівській області до суду з адміністративним позовом податкові повідомлення-рішення, якими відповідачу нараховано податковий борг не скасовані та є чинними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку