Справа № 2-а-649/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-649/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнанні протиправними дій, скасування протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнанні протиправними дій, скасування протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначив, що постановою відповідача від 24.02.2010 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за фактом порушень п.16.2 Правил дорожнього руху України за не надання дороги пішоходам, які переходили проїжджу частину на зелене світло світлофору. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно, оскільки вказаного правопорушення він не скоював. Жодного доказу, який би підтверджував факт скоєння ним правопорушення при зазначених в постанові та протоколі обставинах, не має. Тому просив суд визнати протиправними дії відповідача в частині складанні протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, скасувати протокол та постанову від 24.02.2010 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та, посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначивши про незгоду з позовом і правомірність винесеної постанови.

З урахуванням зазначеного, у відповідності до положень ст.128 КАС України, суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності не зявившегося відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2010 року ІДПС БДПС з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, за фактом порушення п.16.2 ПДР України. Як зазначено в протоколі, 24.02.2010 року о 10-30 г. Мартиненко В.М., керуючи автомобілем Опель д/н НОМЕР_1 по пр.К.Маркса в м.Дніпропетровську, при повороті праворуч на вул.Шмідта м.Дніпропетровську не надав дорогу пішоходам, які переходили проїжджу частину на зелене світло світлофору (а.с.3).

На підставі цього 24.02.2010 року відповідачем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 430 грн. (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вказав позивач в позовній заяві та зазначав в протоколі про адміністративне правопорушення, ним було дотримані вимоги ПДР України щодо правил проїзду пішохідного переходу.

Відповідач в судове засідання не зявився, доказів щодо спростування доводів позивача та наявності вини останнього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не надав.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 24.02.2010 року в порушення вимог ст.256 КУпАП також не міститься посилань на докази, що підтверджують скоєння позивачем правопорушення при зазначених в протоколі обставинах. Не дивлячись на незгоду з зазначеними в протоколі обставинами, інспектором ДПС, що складав протокол, в порушення вимог ст.251 КУпАП не перевірені та не спростовані пояснення позивача, які останній надав по суті інкримінованого йому проступку.

Відповідачем не були встановлені та опитані свідки, правопорушення не було зафіксоване технічними приладами та засобами.

Крім того, відповідальність за порушення водіями транспортних засобів проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, встановлена ч.1 ст.122 КУпАП та передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі від 255 грн. до 340 грн.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови позивача за фактом не надання переваги у русі пішоходам було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, яка не передбачає відповідальності за вчинення вказаного вище порушення, а також накладено стягнення в межах ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 430 грн.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням вказаних вище обставин та положень закону, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та слід визнати протиправною та скасувати постанову від 24.02.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а провадження у адміністративній справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях позивача складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

В частині позовних вимог по скасування протоколу про адміністративне правопорушення, позивачу слід відмовити, оскільки останній не є рішенням субєкту владних повноважень та не підлягає оскарженню в порядку, передбаченому КАС України.

Керуючись ст.9, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,256 КУпАП, ст.ст.11,71,128,159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2 про визнанні протиправними дій, скасування протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії АЕ №158629 від 24 лютого 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складено 21.05.2010 року.

Суддя С.Ю.Казак