Справа № 2340/2719/18
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Кропивницький Справа № 2340/2719/18

провадження № 2-іс/1140/103/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Панда” до управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корсунь”, про визнання протиправним та скасування розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ “Панда” до управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати Розрахунок №319 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0022553 від 14.05.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, складений управлінням Укртрансбезпеки в Кіровоградській області.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 19.07.2018 дану матеріали даного адміністративного позову передано на розгляд до Кіровоградського окружного адміністративного суду (а.с.1).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Кармазиній Т.М (а.с.35).

Ухвалою від 18.09.2018 відкрито провадження у даній справі та визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, судове засідання призначено на 16.10.2018 р. (а.с.46).

В судове засідання 16.10.2018 р. учасники справи не з’явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду (а.с.54-56), причини неявки суду не повідомили, а тому розгляд справи відкладено на 31.10.2018 р.

В судове засідання учасники справи не з’явились. Позивачем, представником відповідача та третьою особою подані клопотання про розгляд справи без їх участі у письмовому провадженні (а.с.78, 81, 84).

Зважаючи на викладене, у відповідності до ч.3 ст.194 КАС України, суд вирішив розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.05.2018 р. Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області проведено перевірку транспортного засобу марки DAF номерний знак СА 1559 ВН серія і номер свідоцтва про реєстрацію САК772435, що належить ТОВ “Панда” та спеціалізованого напівпричепу марки WIELTON номерний знак СА 6084 ХР серія і номер свідоцтва про реєстрацію САК 772426, що належить ТОВ “Панда”, яким керував водій Патлаєнко В.В. За результатами габаритно-вагового контролю складено акт №0022553 від 14.05.2018 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. До зазначеного акта перевірки від 14.05.2018 р. складено Розрахунок №319 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Позивач зазначає, що відповідно до п.1.1 договору оренди автомобілів від 16.07.2012 укладеного між ТОВ “Панда” та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корсунь” автомобіль DAF державний номер СА 1561 ВН був переданий в оренду СТОВ “ Агрофірма Корсунь ” на момент зупинки 14.05.2018 р. Факт передачі СТОВ “ Агрофірма Корсунь ” в оренду вказаного транспортного засобу підтверджується актом приймання-передачі від 16.07.2012 р. Згідно товарно-транспортної накладної №14.05 від 14.05.2018 р. зазначено автомобільного перевізника, який здійснював перевезення вантажу транспортним засобом марки DAF номерний знак СА1559ВН з напівпричепом марки WIELTON номерний знак СА6084ХР - СТОВ “ Агрофірма Корсунь ”. Таким чином, станом на 14.05.2018 р. автомобіль марки DAF державний номер СА1559ВН не знаходився у користуванні ТОВ “ПАНДА”. ТОВ “Панда” не здійснювало і не могло здійснювати цього числа ніяких перевезень на вищевказаному транспортному засобі. Крім цього, водій Патлаєнко В. В., який керував 14.05.2018 р. вищевказаним транспортним засобом не є працівником ТОВ “Панда”. Враховуючи викладене, позивач вважає, що він не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України “Про автомобільний транспорт” та Постанови КМУ від 27.06.2007 р. №879, а тому відсутні підстави для сплати у відповідності до Розрахунку №319 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (а.с.58-61), в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що відповідач при складанні оскаржуваного розрахунку діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Також, посилався на те, що акт про перевищення позивачем нормативів вагових параметрів складено за порушення, які мали місце.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

ТОВ “Панда” є власником транспортного засобу марки DAF, моделі FT CF 85.460, 2012 року випуску, типу спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, об’єм двигуна 12902, реєстраційний номер CA 1559 ВН, а також спеціалізованого напівпричепу марки WIELTON, 2012 року випуску, реєстраційний номер СА 6084 ХР, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (а.с.12).

Як свідчить товарно-транспортна накладна №14.05 від 14.05.2018 року, вказаним транспортним засобом під керуванням водія Патлаєнко В. 14.05.2018 року здійснювалося перевезення вантажу – 24,75 тон карбаміду. Пункт навантаження товару: м. Кропивницький, вул. Аджамський переїзд, 25, пункт розвантаження – Черкаська область, Тальнивський р-н. (а.с.13).

Посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області відповідно до направлення на рейдову перевірку №003743 від 11.05.2018 року, графіку щоденної (цілодобової) роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Кіровоградській області на травень 2018, проведено рейдову перевірку транспортних засобів, автомобільних перевізників, водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів, вантажів на автомобільній дорозі М-12 "Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам’янка" 716 км. + 405 щодо дотримання ними вимог чинного автотранспортного законодавства України (а.с.62-64).

У ході рейдової перевірки 14.05.2018 року здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номер CA1559ВН та напівпричепу марки WIELTON, реєстраційний номер СА6084ХР, якими керував водій Патлаєнко В., та встановлено перевищення вагових обмежень осьових навантажень на строєну вісь: замість нормативно допустимих 22 тон фактичне навантаження становило 22,85 тони.

За наслідками зважування транспортних засобів складено довідку від 14.05.2018 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №0022553 від 14.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.67-68).

На підставі цих документів сформовано розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №319 до акту №0022553 від 14.05.2018 року, яким позивачу нараховано до сплати 30,2 євро. Згідно з цим розрахунком перевізник зобов’язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (а.с.69).

Позивач, отримавши вказані документи засобами поштового зв’язку та не погодившись із ними, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що його предметом є правомірність дій посадових осіб відповідача щодо визначення позивачу плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та складання обов’язкового для виконання рішення – розрахунку цієї плати.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (надалі - Правила №30), які встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Пунктом 3 Правил №30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв'язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 7 Порядку №30 передбачено, що дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці.

Частиною 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" установлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).

Пунктом 3 цієї постанови Кабінету Міністрів України установлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

За визначенням, наведеним у підпункті 4 пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

За змістом пунктів 15-18, 20 Порядку №879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред'явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п.21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Згідно з п.26 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Відповідно до п.27 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Пунктом 28 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Погодження маршруту видається після внесення в установленому розмірі плати за проїзд. У разі прийняття рішення про відмову перевізника від проїзду за погодженим маршрутом внесена плата за проїзд не повертається.

Згідно з пунктами 30, 31 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до п.31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 року №1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за №215/24992, затверджено Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок №1007/1207).

Згідно з п.3 Порядку №1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до п.4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку.

Аналіз наведених законодавчих норм свідчить, що обов’язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб'єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно з розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №128/2568, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; перевізник - фізична або юридична особа - суб'єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; транспортна послуга - перевезення вантажів та комплекс допоміжних операцій, що пов'язані з доставкою вантажів автомобільним транспортом.

Як вбачається з матеріалів справи, посадові особи управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області за результатами габаритно-вагового контролю, проведеного 14.05.2018 року під час рейдової перевірки належних позивачу транспортних засобів, якими здійснювалося перевезення вантажу по маршруту: м. Кропивницький - м. Тальне, установили перевищення цими транспортними засобами нормативних вагових параметрів - а саме перевищення навантаження на строєні осі на 3,86% від нормативно допустимого (а.с.69).

Окрім цього, згідно з товарно-транспортною накладною №14.5 від 14.05.2018 року перевезення вантажу (карбамід вагою брутто 24,75 т) з м. Кропивницький вул. Аджамський переїзд, 25 до Черкаська область Тальнивський р-н здійснювалося перевізником СТОВ АФ “Корсунь” за замовленням СТОВ АФ “Корсунь” (а.с.13).

Також судом встановлено, що 16.07.2012 р. між позивачем (орендодавець) та СТОВ Агрофірма “Корсунь” укладено договір оренди автомобіля (а.с.14). Відповідно до п.1.1 даного договору встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове володіння (оренду) і користування строком на 10 (десять) років автотранспортні засоби, зокрема, автомобіль DAF державний номер СА 1561 ВН та напівпричіп WIELTON державний номер СА 6084 ХР.

Факт передачі СТОВ Агрофірма “Корсунь” в оренду вказаного транспортного засобу підтверджується актом приймання-передачі майна від 16.07.2012 р. (а.с.15).

Відтак, 14.05.2018 року саме СТОВ Агрофірма “Корсунь” надавалися послуги з перевезення вантажів транспортними засобами, щодо яких відповідачем здійснено габаритно-ваговий контроль та встановлено перевищення нормативних вагових параметрів.

Натомість, позивач ТОВ “Панда” - власник цих транспортних засобів - не виступав перевізником при здійсненні перевезення вантажу з перевищенням нормативно вагових параметрів, а тому не повинен сплачувати плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу. Отже визначення ТОВ “Панда” суми плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, розрахованої відповідно до Порядку №879, є безпідставним.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про незаконність оскаржуваного розрахунку, оскільки він складений відповідачем внаслідок невірного встановлення особи перевізника в акті від 14.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Тому цей розрахунок як індивідуальний акт суб'єкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню, а позов ТОВ “Панда” підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач у справі - управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області - не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки не є самостійною бюджетною установою, а є структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальним органом.

Зважаючи на задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 1762 грн., слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.132, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю “Панда” (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Грушевського, 23, офіс 1, ) до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (25031, м. Кропивницький, вул. Автолюбителів, 2), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Агрофірма Корсунь” (19400, Черкаська область, м.Корсунь-Шевченківський, вул.Симоненка, 42, ) про визнання протиправним та скасування розрахунку – задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок №319 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0022553 від 14.05.2018 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Панда” () судові витрати на сплату судового збору в сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина