Справа № 826/3075/16
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 жовтня 2018 року № 826/3075/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича,
провизнання протиправним дії щодо визнання нікчемним договору та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач, ОСОБА_1.) звернулася з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі по тексту - Відповідач-1, Уповноважена особа), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - Фонд), в якому (з урахуванням уточненого адміністративного позову від 12 березня 2016 року та 30 червня 2016 року) просила:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) №013-20663-190215 «Найкращий від Миколая» у гривнях від 19 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) оформлених повідомленням вих. №8821/960 від 23.09.2015 року;

- зобов'язати Уповноважену особу включити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, за Договором №013-20663-190215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 19 лютого 2015 року в сумі 190 000,00 грн. та надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1).

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є вкладником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») згідно з умовами Договору № 013-20663-190215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях від 19.02.2015 року (надалі-Договору). Сума вкладу відповідно до п. 1.2 Договору складає 190 000,00 грн. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що вклад залучено ПАТ «Дельта Банк» з моменту зарахування його на рахунок та по 18 серпня 2015 року включно. На виконання умов Договору кошти у сумі 190 000,00 грн. були зараховані на вкладний (депозитний) рахунок шляхом переказу коштів з рахунку ОСОБА_3. Відповідно п. 1.10. Договору у разі закінчення строку залучення вкладу, або в разі дострокового припинення цього Договору вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок позивача в ПАТ «Дельта Банк», операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів № 7234. На підставі зазначеного пункту Договору, між ОСОБА_4 і ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №012-20663-190215 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів від 19.02.2015 року. Проте, в порушення вищевказаних умов Договору, після закінчення терміну дії Договору, грошові кошти в повному обсязі ОСОБА_1 повернуті не були.

Позивач зазначає, що Уповноважена особа своїм листом №8821/960 від 23 вересня 2015 року повідомило позивача про нікчемність правочину - Договору, укладеного позивачем з ПАТ «Дельта Банк». Крім того, її не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що унеможливлює одержання нею виплат відповідно до норм законодавства України про гарантування вкладів фізичних осіб.

На думку позивача, дії Уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо визнання Договору нікчемним є протиправними, а тому позивач має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Матеріали справи містять письмові заперечення Відповідача-1 проти адміністративного позову, подані до суду 30 червня 2016 року, в яких уповноважений представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію зазначив, що Договір банківського вкладу (депозиту) укладено у період дії постанови Правління Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, а також всупереч вимог пункту 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким заборонено зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи. Крім того, зазначив, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонду гарантування вкладів фізичних осіб чи Уповноваженій особі вказаного Фонду не надано повноважень щодо визнання правочинів недійсними чи нікчемними. Натомість, покладено обов'язок забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 зазначеного Закону. Тому, на думку представника Уповноваженої особи, позивач ОСОБА_1, з метою встановлення дійсності укладеного правочину, мала б звернутися до суду загальної юрисдикції з відповідним позовом.

Представником Фонду подані письмові заперечення, в яких уповноважений представник просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що внаслідок дій Уповноваженої особи було виявлено ознаки вчинення нікчемних правочинів, що стало наслідком невключення позивача ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, на підставі якого, в свою чергу, виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр вкладників. У переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про Позивача ОСОБА_4 відсутня, у зв'язку з чим такі дані не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом. Таким чином, у Фонду не виникло обов'язку перед Позивачем, а вимоги Позивача є передчасними.

Окружний адміністративний суду міста Києва у складі судді Літвінової А.В. своєю ухвалою від 17 березня 2016 року відкрила провадження в адміністративній справі №826/3075/16.

На підставі розпорядження про повторний автоматичний розподіл від 11 жовтня 2017 року №7318 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2017 року визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/3075/16 та вказану справу 07 листопада 2017 року передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесені зміни до Кодексу адміністративного судочинства України - викладено його в новій редакції.

Пунктом 10 підпункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з наведеним, розгляд даної справи продовжується судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15 грудня 2017 року.

23 лютого 2018 року представник Фонду надав суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, при цьому також зазначив, що вимога позивача ОСОБА_1 до Фонду є передчасною.

Учасники процесу, повідомлені про день, час і місце розгляду справи в судове засідання, призначене на 27 лютого 2018 року не з'явились, у зв'язку з наведеним фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалось, про що складена відповідна довідка.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене і зважаючи на подану представником позивача письмову заяву щодо можливості здійснення розгляду справи у його відсутність, а також враховуючи наявність у матеріалах справи письмово викладених позицій учасників справи із наданими на їх обґрунтування доказами, суд на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України завершує розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

При цьому, судом враховуються, що 23 лютого 2018 року від представника Фонду надійшло клопотання про закриття провадження у адміністративній справі в частині вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки в останній редакції позовної заяви (від 23 лютого 2016 року) вимоги до Фонду Позивачем не висловлювалась.

Зважаючи на відсутність в останній редакції позовної заяви вимоги, що була б адресована до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також беручи до уваги відсутність правових підстав для закриття провадження в частині вимог до Фонду з наведених вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність виключення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зі складу відповідачів і залучення даного суб'єкта до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, оскільки постановлене у даній справі рішення може вплинути на права і інтереси даної особи у спірних правовідносинах з огляду на предмет дослідження у даній справі.

Крім того, судом розглянута по суті заява представника позивача про виправлення описки щодо прізвища позивача, а саме: замінити «Олійник» у відповідних відмінках на «Олєйник», оскільки така описка була допущена у позовній заяві, а відтак, у всіх процесуальних рішеннях суду було визначено неправильне прізвище позивача, судом 29 жовтня 2018 року постановлена ухвала про виправлення відповідної описки в ухвалах суду у даній справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 укладено договір №013-20663-190215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях (а.с.9), за предметом якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №19350. Сума вкладу становить 190 000 гривень.

Пунктом 1.8 Договору передбачено, що зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору.

Згідно з пункту 1.10. Договору, у разі закінчення строку залучення Вкладу, зазначеного в пункті 1.3 даного Договору, або в разі дострокового припинення дії цього Договору, Вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_2, відкритий на ім'я Вкладника в установі Банку.

Пунктом 2.10 Договору передбачено, що вкладник підтверджує, що Банк до укладання цього Договору з Вкладником надав Вкладнику інформацію, зазначену в статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI, щодо умов гарантування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за цим Вкладом. Сума граничного розміру відшкодування за цим Вкладом, включаючи відсотки, не може бути більшою граничного розміру відшкодування коштів, що становить 200 тис. грн для одного вкладника в одному банку.

Як вбачається з наданої суду копії платіжного доручення №46200518 від 20 лютого 2015 року, на рахунок ОСОБА_5 НОМЕР_3 надійшли грошові кошти у розмірі 190000,00 грн, призначення платежу: Переказ коштів від ОСОБА_3

У відповідності до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «Дельта Банк», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду, виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 03 серпня 2015 року №147 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. до 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно, строк здійснення процедури ліквідації та делегування повноважень ліквідатора Банку продовжено до 04 жовтня 2019 року на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 лютого 2017 року №619.

Вказані вище обставини визнаються судом загальновідомими, а тому в силу положень частини 3 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України доказуванню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки правочинів за вкладними операціями в ПАТ «Дельта Банк» Уповноваженою особою Фонду Кадировим В.В. 16 вересня 2015 року прийнято наказ №813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», відповідно до якого застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, викладених у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», серед яких і договір банківського вкладу, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5

У зв'язку з викладеним представником ПАТ «Дельта Банк» на адресу ОСОБА_5 було направлено Повідомлення від 23 вересня 2015 року №8821/960 про нікчемність правочину - Договору банківського вкладу №013-20663-190215 від 19 лютого 2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно наданих суду копій листів Ліквідації ПАТ «Дельта Банк» від 30 грудня 2016 року за №05-3215616 і від 11 січня 2016 року за №05-3215620, ОСОБА_5 повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) №013-20663-190215 від 19 лютого 2015 року та про не включення інформації про вказаний Договір до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи протиправними дії та рішення відповідача щодо визнання нікчемним договору №013-20663-190215 від 19 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_5 відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та, як наслідок, не включення даних про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 за №4452-VI, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон №4452-VI).

В розумінні Закону №4452-VI вкладником, згідно із визначенням, наведеним у пункті 4 частини 1 статті 2 (в редакції на день укладення Договорів), є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

За визначенням статті 2 Закону №4452-VI вкладом вважаються кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною 1 статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

У відповідності до частини 1 статті 11 та частини 3 статті 12 Закону №4452-VI виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:

1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;

2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;

3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;

4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;

6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;

7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 цього ж Закону, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з приписами статті 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно зі статтею 28 Закону №4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти. Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року за №14 в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №14) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

У відповідності до пункту 6 Розділу ІІІ Положення №14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Пунктами 2,3 розділу IV Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє суду дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи:

1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду;

3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру;

4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Крім того, пунктом 1 частини 4 статті 38 Закону №4452-VI передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів

У відповідності до приписів частини 2 статті 38 Закону №4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 цього ж Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1 наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. від 16 вересня 2015 року №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI та перелік яких наведено у Додатку №1 до цього наказу.

Відповідно до Витягу з реєстру договорів (додаток №1 до наказу №813 від 16 вересня 2015 року), до переліку договорів банківського вкладу (депозиту), до якого застосовано наслідки нікчемності, Уповноваженою особою Фонду віднесено, у тому числі, договір банківського вкладу №013-20663-190215 «Найкращий від Миколая» від 19 лютого 2015 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5.

Зі змісту укладених Договорів, копії яких долучені до матеріалів справи, вбачається, що договір банківського вкладу №013-20663-190215 «Найкращий від Миколая» від 19 лютого 2015 року укладений Банком саме з ОСОБА_5 і саме така особа за умовами цього договору визначена «Вкладником». В реквізитах вкладника визначено прізвище саме «Олійник».

Також, суд звертає увагу, що переказ грошових коштів з рахунку ОСОБА_3 здійснено на відкритий в ПАТ «Дельта Банк» депозитний рахунок ОСОБА_5.

Отже, вкладником у розумінні Закону №4452-VI є ОСОБА_5, і саме дана особа набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у розумінні Закону №4452-VI.

Наведене свідчить про те, що прийняття наказу від 16 вересня 2018 року №813 зумовило настання юридичного факту для ОСОБА_5 у вигляді невключення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення №14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Крім того, як вже зазначалося судом вище, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Отже, за наявності законодавчо визначених підстав для включення Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» даних про вкладника банку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та в подальшому подати до Фонду додаткову інформацію про вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування, суд, за наслідками розгляду позову такого владника, вирішує питання щодо покладення на Уповноважену особу відповідного обов'язку подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника.

Однак, у спірних правовідносинах судом враховується, що позивачем у даній справі, з урахуванням заяви про виправлення описки і відповідної ухвали суду про таке виправлення, є ОСОБА_1.

При цьому, як вже було зазначено судом, вкладником відповідно до Закону №4452-VI є ОСОБА_5, яка і набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у розумінні Закону №4452-VI.

Оскільки будь-яких доказів на підтвердження внесення відповідних змін до Договорів, укладених з ПАТ «Дельта Банк» позивачем не надано, підстав для висновку щодо наявності порушених у спірних правовідносинах прав і інтересів ОСОБА_1 суд не вбачає.

Так, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини в сукупності, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позов ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська