Справа № 826/53/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Київ № 826/53/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 (ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання провести йому перерахунок пенсії з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу на рівні 1,35%.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому призначено пенсію за віком з врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%. З 01.10.2017 його пенсія перерахована на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-VІІІ із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35%.

Вважає, що перерахунок пенсії повинен бути здійснений із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1% є обмеженням та зменшенням розміру пенсії, призводить до звуження змісту та обсягу його права на пенсійне забезпечення та порушує статтю 22 Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.01.2018 відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачу, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву, копію відзиву одночасно надіслати позивачу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2018 замінено відповідача у справі його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому заперечив проти задоволення позову та зазначив, що перерахунок пенсії позивача 01.10.2017 проведено правомірно із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При цьому у відповідача не було підстав застосовувати вказану величину у розмірі 1,35%.

Також відповідач зазначив, що внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсій позивача збільшився, а тому є безпідставними його доводи про те, що відповідачем звужено зміст та обсяг його права на пенсійне забезпечення.

В судовому засіданні позивач, його представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надані у справу докази.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, надавши копію пенсійної справи ОСОБА_1 та додатково пояснивши підстави проведеного перерахунку.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями представників сторін, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Отже, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та з 07.11.2014 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV у сумі 2339,69 грн. При призначенні пенсії була застосована величина оцінки одного року страхового стажу 1,35%, що підтверджується протоколом про призначення пенсії №10390 від 24.12.2014.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-VІІІ з 01.10.2017 позивачу здійснений перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%. Після перерахунку розмір пенсії позивача склав 2415,46 грн.

20.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з врахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії.

Листом від 26.12.2017 №72397/05 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до частини 4-3 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсії призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Не погодившись з відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та передбачає, що при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Частиною першою статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-V1, яка діяла з 01.01.2008, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-V111, який в цій частині набрав чинності з 01.10.2017, до частини першої статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесені зміни та визначено, що за період участі в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Відповідно до частини 4-4 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Отже, особам, які в період з 01.10.2017 по 31.12.2017 звернулись за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», її розмір визначається із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Оскільки за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивач до відповідача не звертався, тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з цим, частиною 4-3 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію за віком з 07.11.2014, призначену згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із заявою про призначення іншого виду пенсії позивач до відповідача не звертався.

Таким чином, у даному випадку мав місце перерахунок раніше призначеної пенсії за нормами того ж Закону за яким і було призначено пенсію позивачу за віком, а не призначення іншої пенсії, у разі якого мала б застосовуватись величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

При вирішенні спірних правовідносин суд також враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» (№43331/12), в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Суд зауважує, що розмір пенсії позивача до перерахунку з 01.10.2017 із застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% складав 2339,69 грн, а після перерахунку з 01.10.2017 із застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% розмір пенсії позивача склав 2415,46 грн. Оскільки внаслідок проведеного перерахунку з 01.10.2017 розмір пенсії позивача фактично підвищився, посилання позивача на звуження його права є необґрунтованими.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а відповідач в свою чергу при перерахунку пенсії позивача правомірно застосував показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, як це передбачено частиною 4-3 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених ОСОБА_1 вимог, підстави для стягнення сплаченого ним судового збору з Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72, 77, 78, 139, 241-246, 255 КАС України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: 01054, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудряська, будинок 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42096368).

Суддя О.М. Чудак