Справа № 2-а-295/10
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська
Справа №2а-295/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Казака С.Ю.

при секретарі Бабка Г.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2, про визнання недійсною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2, про визнання недійсною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що постановою відповідача від 10.11.2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. за порушення вимог знаку п.2.2 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено». Вважає, що вказана постанова винесена відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, без наявності будь-яких доказів його вини у вчиненому правопорушенні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявився. В наданій заяві просив розглянути справи у його відсутності, зазначивши про не згоду з заявленим позовом та про правомірність своїх дій.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2009 року відповідачем відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП. Як зазначено в останньому, 10.11.2009 року о 16-40 г. Савицький Д.В. керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул.Стартова в м.Дніпропетровську не виконав вимог дорожнього знаку 2.2. ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено» розташований перед залізничним переїздом, проїхав залізничний переїзд не зупинившись (а.с.5).

Постановою відповідача від 10.11.2009 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. (а.с.6).

Відповідно до ст.123 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає за вїзд водіїв на залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника чи чергового по переїзду, при закритому шлагбаумі або коли до переїзду наближається поїзд; а відповідальність за ч.2 за інші порушення правил проїзду залізничних переїздів, крім передбачених ч.1 цієї статті.

Відповідно до п.2 «Знаки пріоритету» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед зазначеним знаком.

Відповідно до п.20.2 ПД України підїжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобовязаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Як зазначив позивач в своїй позовній заяві ним було виконано вимоги дорожнього знаку та здійснено повну зупинку перед знаком 2.2. Але відповідач не зважаючи на це, без наявності будь-яких доказів, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається

протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, ні протокол ні постанова не містять жодних посилань на докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення при зазначених в них обставинах.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В наданій до суду заяві про розгляд справи у його відсутності, відповідач заперечував проти задоволення позову, проте належних доказів щодо винуватості позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не надав.

Крім того, відповідно до ст.27 КУпАП штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян і посадових осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція ч.2 ст.123 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно оскаржуваної постанови, відповідачем на позивача було накладено штрафу в сумі 300 грн., що складає 17,65 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в розмірі, не передбаченому діючим КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання недійсною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі в повному обсязі.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

У зв'язку з цим суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та більш конкретніше сформулювати резолютивну частину постанови з метою її правильного виконання, а саме, визнати протиправною та скасувати постанову від 07.11.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП, а провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

В частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 279 грн., витрачених на друк фотографій, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вказана шкода не знаходиться в прямому причинному звязку з діями відповідача та також не відноситься до судових витрат в розумінні ст.87 КАС України.

Також слід відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки останнім не надано доказів заподіяння останньої та скасування оскаржуваною постанови є достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Керуючись ст.ст.9,10,11,27, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,256 КУпАП, ст.ст.11,71,159-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування АТ м.Дніпропетровська ОСОБА_2, про визнання недійсною та скасування постанови по справі про адміністративне - задовольнити частково.

Постанову серії АЕ №114398 від 10.11.2009 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

Провадження у адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 11.03.2010 року.

Суддя С.Ю.Казак