Справа № 642/1611/18
Суддя: Калмикова Л. К.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №642/1611/18
провадження №2-а/619/47/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі: головуючого-судді- Калмикової Л.К., за участю секретаря судового засідання - Кравченко К.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції Швєцової К.В., Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції Швєцової К.В., Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позові зазначає, що 31 березня 2018 року інспектором ПП УПП в Харківській області лейтенантом поліції Швєцовою К.В., було винесено постанову серії БР №188941 про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що він ніби-то, керуючи транспортним засобом Фольксванген Туарег НОМЕР_2, 31.03.2018 року о 10 год. 05 хв. на перехресті вул. Полтавський

Шлях та вул. Євгена Котляра в м. Харків, при наявності знаку 5.18. «Напрямок руху по смузі» виїхав на трамвайну колію попутного напрямку, чим порушив вимоги п .11.8 ПДР.

Вважає постанову, винесену 31 березня 2018 року, серії БР №188941 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора Швєцової К.В. при її винесенні є протиправними, з огляду на наступне.

Вказана в постанові інформація не відповідає дійсності, оскільки 31 березня 2018 року, перебуваючи в автомобілі, він рухався з центру м. Харкова по вул. Полтавський шлях. Не доїжджаючи значну відстань до перехрестя вул. Полтавський Шлях та вул. Є. Котляра, вирішив здійснити об'їзд перешкоди для руху по трамвайним коліям, оскільки дорожній знак 5.18 "Напрямок руху по смузі", був розташований ще на значній відстані, тобто в даному місці проїзної

частини він ще не діяв.

Відповідно до п. 11.8. ПДР по трамвайним коліям попутного напрямку, розташованим на одному рівні з проїзною частиною для не рельсових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками або дорожньою розміткою, а також під час випередження, обїзду, коли широта проїзної частини недостатня для виконання обїзду, без виїзду( на трамвайну колію. Вважає, що в даному випадку він діяв відповідно до вимог ПДР України, та нічого не порушував, але його пояснення інспектором до уваги прийнято не було.

Коли він намагався зясувати, що саме порушив, надати відповідні пояснення та хотів скористатись допомогою адвоката, адже не порушував ПДР, відповідач повідомила, що в постанові не передбачено надання пояснень, а лише потрібен його підпис, тому отримуючи копію постанови, він лише сказав, що з нею не згодний.

Зазначив, що постанова складалась інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення і потоку інших автомобілів, інтенсивності руху. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушення грунтується на припущеннях, що є порушенням закону, протокол про адміністративне правопорушення не складався. В самій постанові не відображено хто, куди та як їхав, в якому напрямку він перетнув перехрестя, де його було зупинено .

Він був позбавлений засобів захисту, наданих йому законодавством при винесенні оскаржуваної постанови. Поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» , затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Згідно п.9 Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду,

хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які

беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Вважає, що інспектором Швєцовою К.В. при накладені стягнення було грубо порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не з'ясовано інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Свідки, які могли б підтвердити факт правопорушення, фото, відеозйомка відсутні.

В порушення вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП у постанові немає даних, чи були свідки правопорушення. Дані цих осіб є відомостями, які мають зазначатися у постанові. Відсутність у справі не тільки пояснень, але й даних свідків грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів.

Вважає, що відповідачем при розгляді даної справи не в повному обсязі були досліджені докази, тому підстав для винесення постанови не було. Отже, постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню.

Просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не зявився, згідно заяви просить справу розглядати без його участі, що суд вважає за можливе.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не зявились, пояснень не надали, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка, як субєкта владних повноважень не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Згідно постанови серії БР №188941 від 31.03.2018р ОСОБА_1 31.03.2018 року о 10.05, керуючи автомобілем Фольксванген Туарег держ.номер НОМЕР_2 на перехресті вул. Полтавський Шлях та вул. Євгена Котляра в м. Харків, при наявності знаку 5.18. «Напрямок руху по смузі» виїхав на трамвайну колію попутного напрямку, чим порушив вимоги п .11.8 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 1644, статтею 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 1811, частина перша статті 182, статті 183, 184, 1892, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 2 липня 2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідачем не надані докази порушення позивачем Правил дорожнього руху: з постанови в справі про адміністративне правопорушення не вбачається, що порушення підтверджується свідками, що за наявності не спростованого твердження позивача про відсутність порушення ним ПДР, є підставою вважати постанову по справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою що підлягає скасуванню.

Таким чином, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення, у звязку з цим постанова по справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, п.п.10 ч.1 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Швєцової К.В., щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Швєцової К.В. серії БР №188941 від 31.03.2018р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони у справі:

ОСОБА_1 , ІК НОМЕР_1, місце реєстрації:АДРЕСА_1)

Інспектор Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції Швєцова К.В. , місце знаходження: м.Харків, вул.Шевченко,315-А)

Управління патрульної поліції в Харківській облаcті Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: м.Харків, вул.Шевченка,315-А.

Повний текст рішення виготовлено 23.10.2018.

Суддя Л. К. Калмикова