Справа № 813/3059/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3059/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказу,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №2039 від 05.06.2018 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Стрийського ВП ГУНП у Львівській області» в частині накладення дисциплінарного стягнення на начальника СРПП №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що даний наказ є протиправним та таким, що порушує права позивача, свободи та законні інтереси, оскільки жодних дій, які б слугували підставою для накладення дисциплінарного стягнення не вчиняв. Також, в оскаржуваному наказі не міститься жодного посилання на конкретну норму законодавства України, положення чи інструкції порушену позивачем та за порушення якої його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов. В обгрунтування відзиву зазначив, що проведеним службовим розслідуванням встановлено, що позивачем здійснювався послаблений контроль за діями підлеглого, відповідно призвело до порушення ним посадової інструкції, а саме вимог п.1 та п.2 Розділу ІІ та п.1 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1377, п.1.1 Розділу VІ «Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440, п.2 Розділу ІV «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 №111, до начальника СРПП №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення усне зауваження та позбавити щомісячної премії терміном на один місяць.

Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає оскаржений наказ таким, що винесений з дотриманням вимог чинного законодавства, відтак, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивачем подано заперечення на відзив, в якому зазначив, що трудової дисципліни не порушував, а тому оголошення дисциплінарного стягнення є протиправним.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 з 16 грудня 2017 року перебуває на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області.

01.04.2018 р о 16:45 в чергову частину Стрийського ВП ГУНП у Львівській області по лінії « 102» надійшло повідомлення від чергового пожежної частини м. Стрий про те, що по вул. Бессараб у м. Стрий горить закинута капличка.

Вищевказане повідомлення прийняв інспектор СРПП №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4, який 01.04.2018 р був визначений керівництвом відділу поліції підмінним черговим. Проте, останній в порушення вимог наказів МВС України №440 від 23.05.2018 р, №1377 від 06.11.2015, при отримані повідомлення про пожежу не зареєстрував його в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Стрийського ВП та не направив на місце події СОГ та працівників СРПП.

13.04.2018 р відомості щодо пожежі по вул. О.Бесараб, за рапортом начальника сектора моніторингу Стрийського ВП підполковника поліції ОСОБА_5 було внесено в журнал Єдиного обліку Стрийського ВП за №3874.

У зв'язку з наведеним, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №2039 від 05.06.2018 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Стрийського ВП ГУНП у Львівській області» в частині накладення дисциплінарного стягнення на начальника СРПП №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 , а саме усне зауваження та зменшено щомісячну премію в розмірі 10% на один місяць.

Не погодившись з даним наказом позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Спеціальним Законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України Про Національну поліцію.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президент України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, служба, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно із статтею 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

Згідно з п. 9 Закону України від 23.12.2015 № 901-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", затвердженого Законом України від 22.04.2006 № 3460-ІУ (із наступними змінами).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейськими Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника поліції.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України вказує, що дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу. Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Так, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 25 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Порядок проведення службових розслідувань регулюється Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України від 12.03.2013 № 230.

Відповідно до висновку службового розслідування від 25.05.2018 року, позивачем здійснювався послаблений контроль за діями підлеглого, неналежного виконання посадової інструкції, що призвело до порушення вимог п.1 та п.2 Розділу ІІ та п.1 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1377, п.1.1 Розділу VІ «Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 №440, п.2 Розділу ІV «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 №111.

Згідно письмових пояснень наданих позивачем під час службового розслідування, зазначив, що про повідомлення щодо пожежі, яка сталась 01.04.2018 р дізнався 13.04.2018 р під час отримання матеріалів ЖЄО №3874.

Згідно наданої посадової інструкції начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Стрийського відділу поліції Головного управління патрульної поліції у Львівській області в повноваження позивача не входить моніторинг звірки повноти й достовірності оперативної інформації, що надійшла до чергової служби та реєстраційного журналу Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.

Згідно до вимог п. 1 розділу II вимог Інструкції про порядок введення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1377, прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснюється цілодобово і невідкладно тим органом поліції, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, або слідчим, або іншою посадовою особою органу поліції, якою самостійно виявлено з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Облік таких заяв та повідомлень проводиться уповноваженими працівниками чергових частин органів поліції, працівниками інших структурних підрозділів цих органів, яких призначено підмінними черговими в установленому порядку, оператором телефонної лінії "102" або іншою посадовою особою.

Згідно до вимог п. 17 розділу III вимог Інструкції № 1377, прихованими від єдиного обліку вважаються заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які були відомі працівнику органу поліції, та відомості, які на час виявлення не внесено до журналу ЄО відповідного органу поліції, а самі заяви та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події не отримали реєстраційного номера.

Судом встановлено, що повідомлення про пожежу 01.04.2018 р прийняв інспектор СРПП №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4, який 01.04.2018 р був визначений керівництвом відділу поліції підмінним черговим.

Відповідно до Інструкції № 1377, уповноважений працівник чергової частини органу поліції, отримавши заяву (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію, відразу реєструє її (його) в журналі ЄО та направляє на місце події слідчо-оперативну групу чи групу реагування.

Як встановлено з матеріалів службового розслідування, старший лейтенант поліції ОСОБА_4В при отримані повідомлення про пожежу не зареєстрував його в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Стрийського ВП та не направив на місце події СОГ та працівників СРПП.

Враховуючи вищенаведене, вбачається порушення вимог інспектором СРПП №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4

Відтак, позивачем не вчинялось жодних дій, які б слугували підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Щодо долученої відповідачем до відзиву посадової інструкції начальника сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області була затверджена начальником Стрийського ВП ГУНП у Львівській області 27.06.2018 р , що свідчить про те, що дана інструкція складена і доведена до відома особового складу після події 01.04.2018 р, відповідно позивач правомірно керувався розділом ХІ «Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні правопорушення або події та оперативного інформування в органах Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 р №111.

Окрім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, щодо неналежного виконання позивачем його посадових обовязків, а також відсутні докази, що підтверджують, що позивач не дотримувався законодавства.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, якою встановлено, що при призначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватись тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації тощо.

Суд звертає увагу на ту обставину, що ні Висновок службового розслідування, ні спірний наказ не містять жодних посилань на будь-яке дослідження вказаних вище складових: керівником не враховано та не досліджено ступінь тяжкості проступку; не враховано усіх обставин події; не визначено та не описано будь-якої ймовірної чи наявної шкоди; не враховано попередньої поведінки особи, оскільки позивач як працівник правоохоронного органу мав позитивну характеристику; не з'ясовано становлення позивача до виконання службових обов'язків.

Також, суд звертає увагу на наступні критерії оцінки правомірності рішень, у даному випадку наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Критерій обґрунтованості рішення - прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

На переконання суду, відповідачем не дотримано даного критерію при прийнятті спірного наказу про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки при проведенні службового розслідування відповідачем не враховувалися усі обставини, що мають значення для прийняття об'єктивного рішення.

Критерій пропорційності - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Щодо даного критерію суд зазначає, що цей критерій відображає принцип пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийняті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи. Принцип пропорційності, зокрема, передбачає, що: 1) здійснення повноважень, як правило, не має спричиняти будь-яких негативних наслідків, що не відповідали б цілям, яких заплановано досягти; 2) якщо рішення або дія можуть обмежити права, свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження мають бути виправдані необхідністю досягнення важливіших цілей; 3) несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів особи внаслідок рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла б настати за відсутності такого рішення чи дії; 4) для досягнення суспільно-корисних цілей необхідно обирати найменш шкідливі засоби.

Таким чином, принцип пропорційності має на меті досягнення балансу між публічним інтересом та індивідуальним інтересом особи, а також між цілями та засобами їх досягнення.

На переконання суду, відповідачем не дотримано даного критерію при винесенні спірного наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позивач вимоги позову обґрунтував належним чином долученими до матеріалів справи письмовими доказами, в той час як відповідачем вимог позивача належними та допустимими доказами не спростовано, відтак, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження сплати судового збору до матеріалів справи долучено квитанцію № 0.0..1 від 10.07.2018 року на суму 704,80 грн., який з врахуванням викладеного, підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №2039 від 05.06.2018 року «Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Стрийського ВП ГУНП у Львівській області» в частині накладення дисциплінарного стягнення на начальника СРПП №2 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Мірчука,14; і.п.н.: НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка,3; ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2018 року.

Суддя Гулкевич І.З.