Справа № 316/1175/18
Суддя: Вільямовська Н. О.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1175/18
Провадження № 2-а/316/56/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі головуючого судді Вільямовської Н.О., розглянув у спрощеному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліцейського батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Клименко Миколи Олександровича, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 22 червня 2018 року о 10 год. 30 хв. я рухаючись по проспекту М.Бажана 5-Б, не порушуючи правил дорожнього руху, був зупинений на вимогу поліцейського Клименко Миколою Олександровичем (далі Відповідач). Останнім, винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки, дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі (далі Постанова) НК № 653936 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 510 гривень. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом ТАТА номерний знак НОМЕР_1, 22.06.2018 року, перевозив вантаж який за габаритами транспортного засобу з переду або ззаду більше ніж на 1 метр та не був позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 чим порушив п.22.4 Правил дорожнього руху України.

Вважає, що постанова від 22 червня 2018 року НК № 653936 винесена з порушенням норм адміністративного законодавства та вимог «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», оскільки Правил дорожнього руху я не порушував, а в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, тому дії поліцейського Клименка М.О. при винесенні Постанови вважає протиправними, а Постанову такою, що підлягає скасуванню

Ухвалою судді від 09.07.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.08.2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1. надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 18).

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву. Зазначає про необґрунтованість доводів позивача та відсутності підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. До відзиву надіслав електронний доказ - відеофайл, що відображає відео з місця події.

Трте особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надіслала на адресу суду заперечення щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи- також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Судом установлено, що постановою інспектора лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кульбій Д.В. серії ЕАА № 452685 від 21 червня 2018 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що цього ж дня о 21.09 годині, рухаючись на автомобілі TATA LPT613, НОМЕР_1 перевозив вантаж, що виступав за габарити ззаду більш як на 1,5 м та не був позначений відповідно до вимог п. 30.3 (з) Правил дорожнього руху, чим порушив п. 22.4 Правил дорожнього руху.

За змістом ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення (зокрема ч. 2 ст. 258) передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу (рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015).

Суд не бачить істотних порушень прав позивача при провадженні справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змісту п. 22.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззадубільш як на 1 м., а за шириною перевищує 0,4 м. від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил.

За змістом п. 30.3 (з) на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки (додаток 4): «Негабаритний вантаж» - сигнальні щитки або прапорці розміром 400 х 400 мм з нанесеними по діагоналі червоними і білими смугами, що чергуються (ширина - 50 мм), а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - світлоповертачами або ліхтарями: спереду білого кольору, ззаду - червоного, збоку - оранжевого. Знак розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу на відстань, більшу ніж це передбачено пунктом 22.4 цих Правил.

Аналізуючи вищезазначене можливо дійти висновку, що вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу спереду або заду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений знаком «Негабаритний вантаж» (додаток 4 до Правил дорожнього руху) - сигнальні щитки або прапорці розміром 400 х 400 мм з нанесеними по діагоналі червоними і білими смугами, що чергуються (ширина- 50 мм), а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - світлоповертачами або ліхтарями: спереду білого кольору, ззаду - червоного, збоку - оранжевого. Знак розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу на відстань, більшу ніж спереду або ззадуна 1 м, а за шириною 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів настає, зокрема, за порушення правил перевезення вантажів.

На підтвердження того факту, що 21 червня 2018 року о 21.09 годині ОСОБА_1 керував автомобілем TATA LPT613, НОМЕР_1, перевозив вантаж, що виступав за габарити ззаду від зовнішнього краю заднього габаритного ліхтаря та не був позначений відповідно до вимог п. 30.3 (з) Правил дорожнього руху, чим порушив п. 22.4 Правил дорожнього руху, відповідачем надіслано на адресу суду електронний доказ - відеофайл з місця події (ч. 1 ст. 99 КАС України).

Інших доказів відповідачем не надіслано.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надісланий до суду відеофайл з місця події не відображає здійснення відповідачем на місці події замірів приладом, що відображає відповідні позначення, а також результат вимірювання, який дає суду підстави переконатися, що вантаж виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззадубільш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря.

За відсутності такого доказу ОСОБА_1 не мав обов'язку керуючи транспортним засобом позначати вантаж, що ним перевозився знаком «Негабаритний вантаж» (додаток 4 до Правил дорожнього руху).

На надісланому файлі, що відображає відеозапис чути голос працівника поліції, який зазначає про виступ вантажу за габарити транспортного засобу на 1,5 м, однак не відображено яким чином здійснено вимірювання цієї відстані.

З огляду на вищезазначене, можливо дійти висновку, що працівником поліції здійснено припущення щодо виступу вантажу за габарити транспортного засобу ззаду більш як на 1 м.

Крім того постанова про накалденя адміністративного правопорушення не містить зазначення місця вчинення правопорушення.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями статей 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем не надано достовірних та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідно його рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправними та підлягає скасуванню.

Доводи позивача щодо порушення його прав при провадженні у справі про адміністративне правопорушення спростовуються відеозаписом з місця події.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За змістом ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, рішення відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Недоведеність в судовому провадженні вчинення позивачам адміністративного правопорушення, не дає підстав для визнання дій відповідача протиправними за відсутності будь-яких належних та допустимих для цього доказів.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрованого: АДРЕСА_1 РНОКПП не відомий) задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №653936 від 22 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. та закрити провадження.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення у повному обсязі буде виготовлено протягом пяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Н. О. Вільямовська