Справа № 821/683/18
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/683/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача-головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Потапчука В.О., Семенюка Г.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача поновити позивачу виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року - шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в його пенсійній справі, з проведенням індексації та компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав за адресою: АДРЕСА_1. З серпня 1998 року та до моменту виїзду на постійне місце проживання за кордон, ОСОБА_2 призначена та виплачувалася пенсія за вислугу років. 18.02.1999 року позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України. 29.09.2017 року представник позивача звернувся до Генічеського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Херсонської області із заявою про поновлення позивачу виплати раніше призначеної пенсії. Генічеське об'єднане управління ПФУ Херсонської області листом від 04.10.2017 року № 2270/02 повідомило про необхідність особистого звернення позивача з оригіналами документів для надання заяви на запит пенсійної справи. Позивач вважав такі дії відповідача неправомірними, дискримінаційними та такими, що суперечать чинному законодавству, у зв'язку з чим просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 має такий трудовий стаж:

- 01.12.1966 року прийнятий в обласний Дім культури ім. Шевченка на посаду акомпаніатора;

- 03.10.1967 року звільнений з займаної посади у зв'язку з призовом до ОСОБА_3;

- 15.01.1970 року зарахований на посаду керівника естрадного оркестру клуба;

- 14.06.1970 року звільнений з займаної посади у зв'язку з відбуттям на навчання;

- 25.06.1973 року прийнятий адміністратором самоокупної концертної бригади;

- переведений на посади акомпаніатора балетної студії та підготовчих груп дорослих колективів;

- 11.08.1979 року звільнений з займаної посади за власним бажанням;

- 05.11.1979 року прийнятий до Кольчушицьку ДМШ на посаду викладача фортепіано;

- 01.05.1980 року звільнений з займаної посади у зв'язку зі зміною місця проживання;

- 06.06.1990 року прийнятий на роботу в якості електромонтером;

- 28.12.1990 року звільнений у зв'язку за власним бажанням;

- 02.01.1991 року прийнятий в НПО "Прогрес" робітником;

- 22.07.1991 року звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП УРСР;

- 02.09.1991 року прийнятий охоронцем на дільницю № 3 РСУ-1;

- 10.01.1992 року звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП УРСР;

- 17.06.1997 року прийнятий в охорону ТОВ Фірма "Консоль, ЛТД";

- 16.02.1998 року звільнений за власним бажанням за статтею 38 КЗпП УРСР;

Також позивачем надано до пенсійного органу Трудову книжку ОСОБА_2, розпочату 01.08.1973 року, відповідно до якої позивач 01.08.1973 року призначений викладачем по класу фортепіано до Гвардійської ДМШ, звідки звільнений у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років 27.08.1998 року.

З серпня 1998 року ОСОБА_2 по досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу 25 років призначена пенсія за вислуги років, виплата якої припинена у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до інших країни.

18.02.1999 року ОСОБА_2, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де з 04.08.2004 року перебуває на консульському обліку в Посольстві України в Державі Ізраїль.

Відповідно до паспорту громадянина України для виїзду за кордон позивач 04.08.2004 року прийнятий на консульський облік в Посольстві України в Державі Ізраїль.

29.09.2017 року довірена особа позивача подала до Генічеського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області заяву про поновлення ОСОБА_2 пенсії за віком, додавши до неї наступні документи: копія довіреності, копія паспорту, копія ідентифікаційного коду, трудова книжка від 05.12.1966 року та трудова книжка від 01.08.1973 року, оригінал апостильованої заяви про поновлення пенсії та особистої декларації, що підписана особисто позивачем, підпис якого завірено нотаріально.

04.10.2017 року Генічеське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області листом № 2270/02 повідомило ОСОБА_2 про те, що заява про поновлення пенсії подається особою особисто або його законним представником, а також про необхідність подання заяви на запит пенсійної справи за новим місцем проживання, яка подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання (реєстрації).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні передбачені законодавством підстави для поновлення виплати пенсії.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.

За змістом статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п'ятою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Згідно абзацу 1 пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява, зокрема, про поновлення виплати пенсії, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім'ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно абзацу 3 пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

На підставі пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

За змістом пункту 4.12 Порядку № 22-1 при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п'яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

У пункті 7 Порядку міститься перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Згідно з пунктом 30 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, засвідчених у нотаріальному порядку або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (пункт 38 Порядку).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 39 Порядку).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 43).

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ в установленому порядку.

Таким чином у серпні 1998 року позивачу призначена пенсія за вислугою років, виплата якої припинена у зв'язку з його переїздом на постійне місце проживання до іншої країни, а отже у даному випадку можливе тільки поновлення виплати пенсії, а не призначення її знову, як про це просить позивач.

У свою чергу, для поновлення виплати пенсії законодавством передбачено обов'язок відповідача витребувати пенсійну справу від пенсійного органу, що призначав пенсію.

Втім, витребування пенсійної справи здійснюється за умови подання пенсіонером особисто або його законним представником заяви на запит пенсійної справи.

Позивач заяви на запит пенсійної справи при поданні документів про поновлення виплати пенсії відповідачу не подав, відтак у пенсійного органу не виникло обов'язку витребування пенсійної справи, без отримання якої у відповідача відсутні підстави для поновлення виплати пенсії.

Слід зазначити, що Генічеське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області листом від 04.10.2017 року № 2270/02 роз'яснило позивачу про необхідність подання ним заяви на запит пенсійної справи.

Особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення пенсії, реалізація якого повинна здійснюватись у встановленому національним законодавством порядку, визначеному, зокрема, у Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1.

Також колегія суддів звертає увагу, що призначення та отримання пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні, оскільки держава, відповідно, зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, проте у даному випадку відповідачем правомірно вказано на недоліки заяви про призначення пенсії з підстав ненадання необхідних документів.

Як встановлено, позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки він через представника подавав заяви про призначення та виплату пенсії за віком без дотримання вимог статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо необхідного пакету документів, а відтак територіальний орган ПФУ виконав обов'язок щодо розгляду заяви та роз'яснення порядку призначення пенсії.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком, а у межах вимог Порядку № 22-1 здійснено розгляд питання прийняття поданих документів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 вересня 2018 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 76630579.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що на позивача розповсюджується дія Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя колегією суддів відхиляються, адже згідно матеріалів справи 18.02.1999 року позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, а отже не проживає на території Автономної Республіки Крим.

З цієї підставі колегія суддів не дає правової оцінки всім доводам апелянта, які пов'язані чи випливають з Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Посилання апелянта на Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Пічкур проти України" є недоречними, адже в даному випадку позивач не дискримінується в залежності від його місця проживання. Колегія суддів повторює, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки він через представника подавав заяви про призначення та виплату пенсії за віком без дотримання вимог статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо необхідного пакету документів. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідачем фактично не приймалось рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком, а у межах вимог Порядку № 22-1 здійснено розгляд питання прийняття поданих документів.

Колегія суддів також не може прийняти посилання в апеляційній скарзі на Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07 жовтня 2009 року, яким визнано неконституційними положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині статті 49 «Припинення та поновлення виплати пенсії» та другого речення статті 51 «Виплата пенсії у разі виїзду за кордон», оскільки вказане рішення стосується питання припинення виплати раніше призначеної на території України пенсії і не регулює питання призначення пенсії.

Доводи апелянта щодо мінімального розміру призначеної пенсії та компенсації втрати частини доходів та індексації не сприймаються судом, оскільки вказані вимоги є похідними від вимоги про призначення пенсії та також не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі № 821/683/18 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 02 листопада 2018 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Потапчук В.О. Семенюк Г.В.