Справа № 826/9269/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 жовтня 2018 року № 826/9269/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Підприємства «Здоров'я - 2000» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

За участі представників сторін:

позивача- Млечко І.В.

відповідача - Обушевської З.В.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов Підприємства «Здоров'я - 2000» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (далі - позивач, підприємство) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.07.2017 року № та №, (далі - оскаржувані рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню у судовому порядку, оскільки прийняті на підставі висновків перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/9269/17, (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю, а представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, а також відсутність заперечень з цього приводу з боку представників сторін, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Виходячи з положень частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), у судовому засіданні судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Обставини встановлені судом:

Відповідачем у період із 23.05.2017 року по 06.06.2017 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 16.06.2017 року складено акт №332/26-15-14-04-01/30404677 про результати документальної позапланової перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за березень 2017, (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого, позивачем завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку у банку за березень 2017 на 7834426 грн та завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у березні 2017 на суму 1406262 грн.

За результатами адміністративного (досудового) оскарження, висновки акту перевірки залишено без змін.

На підставі акту перевірки, 13.07.2017 відповідачем прийнято оскаржувані рішення: №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 7834426 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1958606,5 грн; №, яким позивачу зменшено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 1406262 грн.

Вважаючи перелічені рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що у ході перевірки контролюючим органом зроблено висновок щодо безпідставного застосування позивачем нульової ставки ПДВ, внаслідок чого занижено базу оподаткування ПДВ за березень 2017, що призвело до заниження суми податкових зобов'язань за березень 2017. Реалізація продукції за нульовою ставкою стала причиною виникнення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що згідно з розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.03.2016 №189, від 29.03.2017 №362 «Про надання дозволів на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій інвалідів», позивач користується пільгами відповідно до п. 142.1 ст. 142, п. 197.6 ст. 197, п. 8 підрозділу і розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Розпорядженнями №189 та №362 позивачу надано дозволи на право користування пільгами з оподаткування на періоди із 01.04.2016 по 01.04.2017 та із 01.04.2017 по 01.04.2018 відповідно.

У зв'язку із застосуванням позивачем наданих пільг виготовлена продукція реалізовувалася за нульовою ставкою ПДВ.

Як пояснив у ході судового розгляду справи представник позивача та з чим погоджується суд, позивач має право застосовувати пільги, оскільки відповідає усім основним критеріям.

Зокрема, станом на лютий-березень 2017 на підприємстві обліковувалося 8 штатних працівників, з яких 7 інваліди, а саме:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює на підприємстві з 12.11.2015 (наказ №5-К від 12.11.2015) на посаді менеджера. Посадові обов'язки: виконує дослідження цін на збут виготовленої продукції, рекламує вироблену продукцію, вивчає можливі ринки збуту, асортиментний перелік та потреби. Завдання отримує безпосередньо від директора. У зв'язку з медичними рекомендаціями працює неповний робочий день, може виконувати роботу на дому. Інвалід дитинства. ІІ група інвалідності з 05.12.1990, безстроково;

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює на підприємстві з 13.02.2013 (наказ №3 від 13.02.2013) на посаді менеджера. Посадові обов'язки: виконує дослідження цін на збут виготовленої продукції, рекламує вироблену продукцію, вивчає можливі ринки збуту, асортиментний перелік та потреби. Завдання отримує безпосередньо від директора. У зв'язку з медичними рекомендаціями працює неповний робочий день, може виконувати роботу на дому. Інвалід дитинства. ІІ група інвалідності з 31.08.1995, безстроково;

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, працює на підприємстві з 02.02.2016 (наказ №1-К від 02.02.2016) на посаді менеджера. Посадові обов'язки: виконує дослідження цін придбання сировини, аналізує ціну та асортимент конкурентів. Завдання отримує безпосередньо від директора. У зв'язку з медичними рекомендаціями працює неповний робочий день, може виконувати роботу на дому. Інвалід з загальних захворювань. ІІІ група інвалідності з 15.08.2005, безстроково;

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, працює на підприємстві з 03.10.2016 (наказ №3-К від 03.10.2016) на посаді менеджера. Посадові обов'язки: аналізує ціну та асортимент конкурентів, рекламує вироблену продукцію, приймає кореспонденцію. Завдання отримує безпосередньо від директора. У зв'язку з медичними рекомендаціями працює неповний робочий день в офісі підприємства за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27 оф.10. Інвалід з дитинства. І група інвалідності з 11.10.2011, довічно;

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, працює на підприємстві з 17.11.2016 (наказ №7-К від 17.11.2016) на посаді менеджера. Посадові обов'язки: аналізує ціну та асортимент конкурентів, рекламує вироблену продукцію, приймає кореспонденцію. Завдання отримує безпосередньо від директора. У зв'язку з медичними рекомендаціями працює неповний робочий день в офісі підприємства за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27 оф. 10. Інвалід з загальних захворювань. ІІ група інвалідності з 13.11.2013, довічно;

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, працює на підприємстві з 03.01.2017 з випробувальним терміном (наказ №4.1к від 03.01.2017) на посаді швачки. Після вдалого проходження випробувального терміну зарахована до штату підприємства з 02.02.2017 (наказ №4к від 02.02.2017). Посадові обов'язки: швачка. У зв'язку з медичними рекомендаціями працює неповний робочий день в швейному цеху, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9. Інвалід з дитинства. ІІІ група інвалідності з 29.01.2014, безстроково;

- ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, працює на підприємстві з 03.01.2017 з випробувальним терміном (наказ №2.1к від 03.01.2017) на посаді швачки. Після вдалого проходження випробувального терміну зарахований до штату підприємства з 02.02.2017 (наказ №2к від 02.02.2017). Посадові обов'язки: швачка. У зв'язку з медичними рекомендаціями працює неповний робочий день в швейному цеху, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9. Інвалід ІІІ група інвалідності з 29.01.2014, безстроково.

В лютому-березні 2017 на підприємстві за сумісництвом працювали позаштатні працівники (фахівці та тимчасові робітники) за цивільно-правовими договорами.

Згідно табелю використання робочого часу працівників, у лютому 2017 - 7 робітників (2 швачки, 3 сортувальника та 2 технолога), в березні 2017 - 21 робітник (7 швачок, 2 технолога, 8 сортувальників, 3 робітника на порізці скла та 1 підсобний робітник).

Місця праці: швейний цех та складські приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9; швейний цех та складські приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1; цех порізки скла та виготовлення металево-пластикових конструкцій, який розташований за адресою: Київська область, с. Вища Дубечня, вул. Леніна 71/4.

Загальний фонд оплати праці у лютому 2017 склав 54150 грн, у тому числі інвалідів - 22400 грн, що склало 41%. Загальний фонд оплати праці у березні 2017 склав 95545,47 грн, у тому числі інвалідів - 24400 грн, що склало 26%.

Витрати з обробки та переробки сировини становили у лютому 2017 - 9%, в березні 2017 - 8,4% та 9,2%.

Станом на 01.01.2017 мінімальна заробітна плата законодавчо встановлена на рівні 3200 грн. Середньомісячна заробітна плата інвалідів в еквіваленті повної зайнятості склала у лютому 2017 - 6400 грн, у березні 2017 - 6971,43 грн.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, при застосуванні податкових пільг позивач дотримався вимог чинного законодавства.

Так, відповідно до п. 8 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, на період до 01.01.2020 за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю, де кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менше 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менше 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що відносяться до складу витрат виробництва.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, внаслідок якого сума витрат, понесених на переробку (обробку, інші види перетворення) сировини, комплектуючих, складових частин, інших покупних товарів, які використовуються у виготовленні таких товарів, становить не менше 8 відсотків продажної ціни таких виготовлених товарів.

Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності реєстрації у відповідному контролюючому органі, яка здійснюється на підставі подання відповідної заяви платника податку про бажання отримати таку пільгу та позитивного рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту інвалідів, ветеранів війни.

Постановою Кабінету міністрів України від 08.08.2007 №1010 «Про затвердження Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій інвалідів», (далі - Порядок №1010), визначено, що дозвіл підприємствам з філіями, відокремленими підрозділами (у разі наявності) та організаціям, які засновані громадськими організаціями інвалідів (далі - підприємства, організації), надається за умови їх відповідності таким критеріям:

- кількість інвалідів, які мають на підприємствах, в організаціях основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного (податкового) періоду не менш як 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу;

- фонд оплати праці інвалідів, які мають на підприємствах, в організаціях основне місце роботи, становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці, що належать до складу витрат згідно з правилами оподаткування податком на прибуток підприємств;

- сума витрат підприємства, організації з переробки (обробки, інших видів перетворення) сировини, комплектувальних виробів, складових частин, інших покупних товарів (послуг), які використовуються для виготовлення товарів (надання послуг) безпосередньо підприємствами, організаціями, становить не менш як 8 відсотків ціни постачання таких виготовлених товарів (надання послуг).

Зазначений критерій застосовується для надання дозволу згідно з пунктом 197.6 статті 197 та абзацом першим пункту 8 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України;

- розмір середньомісячної заробітної плати в еквіваленті повної зайнятості інвалідів, які мають на підприємствах, в організаціях основне місце роботи, повинен бути не менше законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати;

Підприємство зареєстроване 14.06.1999. Засновником та власником підприємства є Всеукраїнська організація інвалідів «Союз організацій інвалідів України». Підприємство перебуває на обліку у ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві. Податкова адреса: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27, оф. 10 (договір суборенди нежитлових приміщень №10/10 від 02.01.2017). Фактична адреса: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27, оф.10.

Відповідно до дозволів на право користування пільгами з оподаткування вбачається, що у вказаних документах зазначена стара адреса підприємства: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова 5-а, оф. 303. Як пояснив представник позивача, зазначення старої адреси відбулося з невідомих для підприємства причин.

Відповідно до п. 10 Порядку №1010, у дозволі зазначається найменування підприємства, організації, на які поширюється пільговий режим оподаткування.

Отже, законодавець чітко визначив обов'язкові реквізити, які повинні міститися у дозволі про надання податкової пільги, а саме: найменування підприємства, організації.

За таких обставин, зазначення старої юридичної адреси підприємства не є обставиною, з якою законодавець пов'язує припинення надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій інвалідів, так само як і діюче законодавство не вимагає наявності адреси підприємства в такому дозволі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Жодним нормативно-правовим актом не встановлено право контролюючого органу самостійно давати оцінку наданим підприємству пільгам щодо оподаткування, скасовувати розпорядження органів влади та застосовувати відповідні наслідки. Тобто, визнаючи надані позивачу пільги щодо оподаткування незаконними, відповідач вийшов за межі своїх повноважень.

Суд зазначає, що головною підставою вважати, що у підприємства відсутні пільги щодо оподаткування, є рішення відповідного державного органу, в межах компетенції якого знаходиться вказане питання.

Стосовно посилань відповідача на кримінальне провадження, порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України, (далі - КК України), суд зазначає наступне.

Посилаючись на матеріали кримінального провадження №0000073 від 25.05.2017 та лист оперативного управління ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 13.04.2017 №536/8/26-58-21-04, відповідно до якого фахівцями відділу протидії організованим злочинним угрупуванням у бюджетній сфері ОУ ГУ ДФС у м. Києві проведено дослідження від 07.05.2017 дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування та сплати ПДВ підприємством за період: вересень 2016 - березень 2017 та складено аналітичне дослідження, ДФС наголошує на встановленні фактів фіктивного працевлаштування інвалідів на підприємстві та, виходячи з цього, неправомірному застосуванні нульової ставки ПДВ.

Разом з тим, як підтверджується матеріалами справи, 28.09.2017 старшим слідчим з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР НУ ДФС у м. Києві прийнято постанову про закриття кримінального провадження, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 25.05.2017, закрито у зв'язку з відсутністю в діяннях службових осіб підприємства складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Виходячи із змісту вказаної постанови, твердження відповідача щодо встановлення фактів фіктивного працевлаштування інвалідів на підприємстві, неправомірне застосування нульової ставки ПДВ є такими, що не відповідають дійсності.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що підприємством у період вересень 2016 - травень 2017 здійснювалася фінансово-господарська діяльність в приміщеннях та з використанням основних засобів, договори оренди на які укладені з ПП «Додекальон», ПАТ «Явір- КРЗ», ФОП ОСОБА_9, ТОВ «Машінвест», що підтверджується також протоколом огляду виробничих та складських приміщень, показами свідків, а також договорами оренди та актами виконаних робіт.

У рамках досудового розслідування допитані працівники підприємства з інвалідністю, серед яких ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та, зокрема, ОСОБА_5, який своїми свідченнями підтвердив, що дійсно займає посаду менеджера, а в його посадові обов'язки входить аналіз ціни і асортименту товару, що виробляється на підприємстві, розміщення реклами виробленої продукції та прийняття кореспонденції.

Згідно зі звітами з господарської діяльності підприємства, витрати з обробки та переробки сировини у період вересень 2016 - травень 2017 становили 8,4 - 9,2%, що у свою чергу, свідчить про дотримання підприємством вимог чинного законодавства, а саме п. 8 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Для встановлення факту відповідності дійсності відомостей, відображених в документах бухгалтерського, податкового обліку та документах фінансово-господарської діяльності підприємства за період з вересня 2016 по травень 2017, проведено судово-економічну експертизу, відповідно до висновку якої, документально та нормативно не підтверджується висновок аналітичного дослідження від 07.05.2017.

У підсумку викладеного можливо зробити висновок, що твердження контролюючого органу, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими, а тому прийняті на їх підставі оскаржувані рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 72, частин 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов Підприємства «Здоров'я - 2000» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати позивача у сумі 38 780,76 гривень, сплачені згідно з квитанціями: №1266F01B75 від 25 липня 2017 року, № 4763 від 16 серпня 2017 та №4764 від 16 серпня 2017 року підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 13.07.2017 № та №.

Присудити на користь Підприємства «Здоров'я - 2000» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України» (03056, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 27, офіс 10, ), здійснений ним судовий збір у розмірі 167989,42 грн (сто шістдесят сім тисяч дев'ятсот вісімдесят дев'ять гривень сорок дві копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда