Справа № 216/5449/18
Суддя: Кузнецов Р. О.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/5449/18
провадження 2-а/216/239/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 жовтня 2018 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Ярмошенко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції Андрієнка Володимира Миколайовича, за участю третьої особи Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №591864 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену 11.09.2018 року інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенантом поліції Андрієнком В.М.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 11.09.2018 року, позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, здійснив рух та виїхав на перехрестя на забороняючий поєднаний червоний із жовтим сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України, в подальшому був зупинений інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенантом поліції Андрієнком В.М., який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача, у розмірі 425 грн. Місце складання постанови та вчинення правопорушення - вул. Лермонтова, 6 Центрально - Міський район, м. Кривий Ріг. З вказаним правопорушенням він не згодний, вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Приймаючи постанову інспектор не роз'яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням.

Крім того, зміст постанови не відповідає Розділу 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема у постанові не зазначено порядок її оскарження, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, КУпАП, а тому вважає дії відповідача протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

05 жовтня 2018 року до суду, від відповідача надійшов Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач з адміністративним позовом не погоджується, та вказує, що постанова винесена законно та обґрунтовано виходячи з наступного. Так, ним під час патрулювання 11.09.2018 року, у м. Кривому Розі, на перехресті вул. Лермонтова з вул. Німецька, був помічений транспортний засіб "ВАЗ 21070", державний номер НОМЕР_1, який на поєднаний червоний та жовтий сигнал світлофору проїхав вищезазначене перехрестя. Після чого вказаний т/з було зупинено з дотриманням ПДР України. Після цього, він підійшов до автомобіля, представився згідно з п. 3 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", після цього згідно з п. 1.1 та п. 2 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Після того, попросив пред'явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Зачитавши позивачу його права, визначені ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Було запитано "Чому проїжджаєте перехрестя на заборонений сигнал світлофора всупереч вимог п.8.7.3(є) ПДР України?" на що позивач відповів "Я вроде убиделся что никому не мешаю", але ж відповідно до п. 8.7.3 "є" ПДР поєднання червоного і жовтого сигналів світлофора забороняє рух і попереджає про наступне вмикання зеленого сигналу, а відповідно до п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Під час розгляду справи ніяких клопотань від позивача не надходило, що підтверджується відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Після з'ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, КУпАП та за результатами розгляду адміністративної справи, з метою припинення вказаних правопорушень, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови серії ЕАВ №591864 від 11.09.2018 року. Разом із тим вказує, що весь процес спілкування з позивачем фіксувався на нагрудний відео реєстратор поліцейського. На відеозапису під назвою "...105 на 01 хв. 40 сек. зафіксовано як він ознайомив позивача зі ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, роз'яснив строки та порядок оскарження постанови. Щодо того, що оскаржувана постанова складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема у постанові не зазначено порядок її оскарження, зазначає, що позивач намагається ввести суд в оману, оскільки порядок оскарження постанови зазначено на зворотному її боці. Отже зазначає, що він при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху України, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права, а тому вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що не погоджується зі складеною відносно нього постановою та зазначив, що почав рух приблизно 7 м до стоп лінії, та коли увімкнувся зелений сигнал світлофора він вже почав перетинати перехрестя.

Відповідач в судове засідання не зявився, у своїх запереченнях просив проводити розгляд справи за його відсутності, долучити DVD-диск з фактом порушення до матеріалів справи, у задоволенні позовних вимог позивача просив відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні просив відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки порушення ним правил дорожнього руху повністю підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенантом поліції Андрієнком В.М. було встановлено, що 11.09.2018 року, у м. Кривому Розі, на перехресті вул. Лермонтова з вул. Німецька, був помічений транспортний засіб "ВАЗ 21070", державний номер НОМЕР_1, який на поєднаний червоний та жовтий сигнал світлофору проїхав вищезазначене перехрестя, порушивши при цьому вимоги п.8.7.3(є) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №591864 від 11.09.2018 (а.с.4), якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

ОСОБА_1, не визнавши факту порушення ним зазначених у постанові Правил дорожнього руху, та, вважаючи неправомірним притягнення його до адміністративної відповідальності, звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивного дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а порядок розгляду позову на дії і рішення суб'єкту владних повноважень врегульовані Кодексом адміністративного судочинства України ( далі КАС).

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з постановою серії ЕАВ №591864 від 11.09.2018 року встановлено, що ОСОБА_1, 11.09.2018 року, у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, на перехресті вул. Лермонтова з вул. Німецька, керуючи транспортний засіб "ВАЗ 21070", державний номер НОМЕР_1, здійснив рух та виїхав на перехрестя на забороняючий поєднаний червоний із жовтим сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 є) ПДР, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 8.7.3 (є) ПДР України визначено, що поєднання червоного і жовтого сигналів світлофору забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Твердження позивача, викладені у позовній заяві про те, що він рухався на дозволяючий сигнал світлофору та почав рух приблизно 7 м до стоп лінії, та коли увімкнувся зелений сигнал світлофора він вже почав перетинати перехрестя, а також про те, що після його зупинки інспектор поліції не роз'яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, оскільки під час дослідження оптичного диску з відеозаписом, долученого до матеріалів справи було чітко встановлено, що транспортний засіб почав рух та проїхав перехрестя на забороняючий червоний та жовтий сигнал світлофору. При цьому після зупинки вказаного транспортного засобу працівниками поліції, водія було ознайомлено зі ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, роз'яснено строки та порядок оскарження постанови.

Матеріалами справи також спростовуються твердження позивача про те, що зміст постанови не відповідає Розділу 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зокрема у постанові не зазначено порядок її оскарження, оскільки порядок її оскарження зазначено на зворотному її боці (а.с.4) .

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови серії ЕАВ №591864 від 11.09.2018 року, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 15, 77, 241-244, 246, 255, 295 КАС України, ст. ст. 122, 222, 258 КУпАП, п. 8.7.3 «є» Правил дорожнього руху України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі лейтенанта поліції Андрієнка Володимира Миколайовича, за участю третьої особи Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.О.Кузнецов