Справа № 265/4528/18
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року справа №265/4528/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді-доповідача Сіваченка І.В., суддів Блохіна А.А., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 вересня 2018 року (повний текст складено 27 вересня року в м. Маріуполі) у справі № 265/4528/18 (суддя в 1 інстанції - Щербіна А.В.) за позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя Маріупольської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив: скасувати постанову № 1012 від 16 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у розмірі 850 грн., а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 04.04.2018 інспекторами інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя було складено протокол №000802 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП за порушення п.14-1.1.20 Розділу 14-1 Правил благоустрою території м. Маріуполя, на підставі якого 16 травня 2018 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської Ради було винесено постанову №1012 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вважав постанову №1012 від 16.05.2018 незаконною, оскільки при розгляді матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності Відповідачем не були зазначені докази на підтвердження того, що він має відношення до встановлення вивіски за адресою: АДРЕСА_1, яка була виявлена інспекцією 04.04.2018, незважаючи на те, що обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення за приписами КАС України покладається на Відповідача, суб'єкта владних повноважень. Тобто, не наведено доказів розміщення саме позивачем на фасаді будівлі елементів зовнішнього оформлення, що ставиться йому у вину. На підставі цього вважає постанову протиправною та необґрунтованою.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 вересня 2018 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення прийнято із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відзивом на апеляційну скаргу третя особа підтримала вимоги відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 04 квітня 2018 року Інспекцією міської ради з благоустрою м. Маріуполя було складено протокол №000802 відносно ОСОБА_2 про те, що при обстеженні території по АДРЕСА_1, було виявлено елементи зовнішнього художнього оформлення зі змістом «Развал. Диагностика ходовой части. Ремонт ходовой части. Шиносервис», без затверджених паспортів, що є порушенням п.14-1.20 Розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, №6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099, ст.152 КУпАП. Вказаний протокол підписано ОСОБА_2 та у поясненнях зазначено, що паспорт на вивіски не оформлював у зв'язку з оновленням вивісок.

Постановою Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №1012 від 16 травня 2018 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, оскільки 04.04.2018 о 12 год. 30 хв. виявлено елементи зовнішнього художнього оформлення зі змістом «Развал. Диагностика ходовой части. Ремонт ходовой части. Шиносервис» за адресою АДРЕСА_1, встановлений без затверджених паспортів, що є порушенням п.14-1.20 Розділу 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011, №6/11-962 від 16.04.2013, №6/27-3040 від 23.12.2016, №7/14-1099, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття постанови та накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до ст. 10 Закону № 2807-IV до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно зі ст. 13 Закону № 2807-IV до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

За приписами ст. 42 Закону № 2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону № 2807-IV на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

В той же час, Правила благоустрою території міста Маріуполя, які затверджені рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням міської ради від 20.09.2011 №6/11-962, від 16.04.2013 №6/27-3040, від 23.12.2016 №7/14-1099 містять розділ 14-1 «Вимоги до розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення», а підпункт 14-1.20 цього розділу передбачає, що елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів, вважаються розміщеними самовільно.

Так, відповідно до п. 1.2. Правил благоустрою м. Маріуполя вбачається, що Правила є обов'язковими для виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, їх посадовими та службовими особами, органами самоорганізації населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території міста Маріуполя.

Відповідно до п. 14-1.11 р. 14-1 Правил передбачено, що до елементів зовнішнього художнього оформлення належать вивіски, таблички, тендери, покажчики та інші елементи дизайну міського середовища, які впливають на формування архітектурно-художнього образу міста.

За змістом п. 14-1.19 якщо розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення не передбачено проектною документацією будівлі (споруди), погодженою та затвердженою у встановленому порядку, то її розміщення здійснюється на підставі паспорта, оформленого в порядку, визначеному положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на територіях м. Маріуполя.

Згідно п. 14-1.20 елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів вважаються розміщеними самовільно.

Згідно з п.п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполя на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати засоби зовнішньої реклами, вивіски, торговельні лотки, павільйони, кіоски, металеві гаражі тощо.

Крім того, п. 1.5 передбачено, що Правила містять загальнообов'язкові на території міста норми, порушення яких тягне за собою адміністративну відповідальність на підставі ст.152 КУпАП.

Як було вже зазначено вище, 04.04.2018 року інспекторами інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя було складено протокол №000802 про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП за порушення п.14-1.1.20 Розділу 14-1 Правил благоустрою території м. Маріуполя, на підставі якого 16 травня 2018 року Адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської Ради було винесено постанову №1012 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, внаслідок чого було прийнято спірну постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Статтею 152 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів у вигляді накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені статтею 152 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Судова колегія звертає увагу, що за приписами ст. 293 КУпАП, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити, зокрема, чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні.

Позивач, оскаржуючи постанову адміністративної комісії про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, посилається на те, що відповідачем не наведено доказів розміщення саме позивачем на фасаді будівлі елементів зовнішнього оформлення, що ставиться йому у вину. Також представниками відповідача у постанові не було зроблено жодного посилання на докази того, що він є фізичною-особою підприємцем, незважаючи на те, що така інформація була внесена у постанову, як дані, що визначають особу правопорушника.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, суб'єктом господарювання та здійснює свою підприємницьку діяльність у приміщенні, де була розміщена вивіска. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності позивача, підписаний ним без зауважень та з поясненнями, що паспорт на вивіски не оформлено у зв'язку з оновленням вивісок.

Колегія суддів вважає також додатково зазначити, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 04.04.2018 № 000802, та поясненнями самого позивача, відповідно до якого він зазначає, що документи ним оформлюються.

Висновок суду першої інстанції, що вимога про паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, яка передбачена Правилами благоустрою території м. Маріуполя не відповідає вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є помилковим.

Згідно зі ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як було зазначено, рішення Маріупольської міської ради розміщені на офіційному сайті Маріупольської міської ради, не оскаржені у встановленому законом порядку та є чинними

Відповідно до 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Таким чином, зібраними у справі доказами доведено, що висновок відповідача про винуватість позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, є обґрунтованим.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.05.2018 №1012 є законною та обґрунтованою, ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні всіх обставин та було прийнято з урахуванням всіх доказів, тому підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322,ч.1ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2018 року у справі № 265/4528/18 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Повне судове рішення - 29 жовтня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А.А. Блохін

О.О. Шишов