Справа № 812/1409/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2018 року справа №812/1409/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 р. у справі № 812/1409/18 (головуючий І інстанції К.Є. Петросян), яке складено в повному обсязі 17 липня 2018 року у м.Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області (далі відповідач) в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження ним строкової служби, (та під час якої отримав інвалідність) та зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії та здійснити йому виплату пенсії з 01.10.2017 в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

В обґрунтуванні позову зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також, позивач є інвалідом війни ІІ групи. Відповідно до довідки №189 від 16.02.1990, виданої командиром військової частини №01377 вбачається, що позивач був призваний на спецзбори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20.08.1989 по 18.02.1990. Згідно архівних документів військової частини № НОМЕР_1 позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у періоди з 20.08.1989 по 16.02.1990. Відповідно до довідки серії 2-20 СУ № 028371 від 22.04.2008 ступень втрати професійної працездатності позивача складає 80%.

27.03.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 15.11.2017 №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У листі від 05.04.2018 відповідач зазначив, що позивач, як військовозобов`язаний з 05.09.1989 по 14.02.1990 призваний на військові збори та безпосередньо виконував службові завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Оскільки позивач проходив строкову військову службу, а участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відбувалась не під час проходження останньої, то підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу згідно постанови КМУ від 15.11.2017 №851 відсутні.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії-відмовив.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не мав права на призначення/перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону № 796-ХІІ як до внесення змін до цієї норми, так і після цього.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до ст.10 Закону 796-ХІІ він відноситься до військовослужбовців які брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Тому відповідно ст.59 того ж Закону має право на отримання пенсії в п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Вважає, що суд першої інстанції невірно розуміє синтаксичну побудову речення застосованого в ч.3 ст.59 Закону 796-ХІІ та наполягає на тому, що він має право на перерахунок та виплату пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 , перебуває на обліку в УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію по інвалідності та в розмірі фактичних збитків (а.с.33-34, 53-54, 58).

Відповідно до матеріалів справи, позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом другої групи по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями та довідками МСЕК (а.с.35-37, 39-41).

Довідкою від 16 лютого 1990 року № 195, виданою в/ч НОМЕР_1 , підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 20.08.1989 по 16.02.1990 виконував службові обов`язки командира взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.42).

Архівною довідкою № 68824 від 27.03.2012, виданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, підтверджено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 20.08.1989 по 16.02.1990 (а.с.38).

У військовому квитку на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 є відмітка, якою підтверджено участь позивача у 180-денних зборах у військовій частині НОМЕР_4 у 1990 році на посаді командир взводу забезпечення (а.с.15-24).

27.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії з 01.10.2017 на підставі ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України з 23.11.2011 № 1210, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (а.с.43).

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 05.04.2018 № 176/Б-4 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок проводиться особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, тобто передбачено тільки особам які стали інвалідами під час проходженні дійсної строкової служби, проте позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на нього не поширюється (а.с.44).

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Стаття 59 Закону № 796-ХІІ стосується виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Визначені у цій статті умови та підстави призначення пенсії по інвалідності відповідній категорії осіб у Законі № 796-ХІІ від 01 липня 1992 року № 2532-12 у редакціях: законів України Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05 жовтня 2006 року № 231-V (діяла до 01 жовтня 2017 року) та Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII (діє з 01 жовтня 2017 року) не змінювалися.

Частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції Закону України Про внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05 жовтня 2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Водночас, частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01 жовтня 2017 року, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій розширено перелік категорій осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Враховуючи вищезазначене, частина третя статті 59 Закону № 796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або

2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або

3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ не допускається):

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Згідно довідки Міністерства оборони від 16ю02.1990 позивач приймав участь з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 20 серпня1989 по 18 лютого1990, а згідно з військового квитка серії НОМЕР_3 позивач не проходив військову строкову службу.

Враховуючи те, що позивач під час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не проходив дійсну строкову службу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не має права на перерахунок пенсії на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 08.05.2018 у справі 820/1148/18.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів зазначає, що Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області діяло відповідно ст.19 Конституції України в межах наданих повноважень, відповідно до законодавства.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 р. у справі № 812/1409/18 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 р. у справі № 812/1409/18 залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 30 жовтня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін