Справа № 211/2626/17(2-а/211/167/17)
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №211/2626/17

провадження №К/9901/17065/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М.,

суддів Анцупової Т.О., Гриціва М.І.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Прокопчук Т.С., суддів Шлай А.В., кругового О.О.) у справі №211/2626/17 за позовом ОСОБА_2 до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, за участю третьої особи - Держаного підприємства шахта «Ведмежоярська» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської, в якому просив суд:

а) зобов'язати відповідача зарахувати йому до пільгового стажу за Списком №1 період навчання за спеціальністю з 01.09.1981 по 23.05.1982, період роботи з 24.05.1982 по 30.09.1982 на посаді підземного машиніста електровозу шахти «Верболозовська», строкову службу в Радянській Армії з 15.10.1982 по 28.10.1984;

б) визнати протиправними дії відповідача, оформлені протоколом від 29.03.2017 №84 щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за приписами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

в) зобов'язати відповідача, починаючи з 10.01.2017, здійснити йому її призначення.

2. Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.10.2017 позов задоволено повністю. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

3. У касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

4. Ухвалою Верховного Суду від 22.10.2018 замінено відповідача у справі з Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що після досягнення 53 років ОСОБА_2 10.01.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

6. Протоколом від 29.03.2017 №84 відповідачем зараховано позивачу 34 роки 3 місяці 11 днів загального стажу роботи, з якого, зокрема, пільгового стажу за Списком №1 - 5 років 1 місяць 10 днів; навчання за спеціальністю - 8 місяців 23 дні; військова служба - 2 роки 15 днів.

7. Листом від 20.04.2017 № В-55 Криворізьким південним ОУ ПФУ Дніпропетровської області позивачу повідомлено про відсутність підстав для призначення йому пільгової пенсії за п. «а» ст. 13 Закону №1788-XII, так як його пільговий стаж за Списком №1 складає 5 років 1 місяць 10 днів.

8. Вважаючи незаконними зазначені дії та рішення відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пільговий стаж позивача є достатнім для призначення йому пільгової пенсії за Списком №1.

10. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що загальний пільговий стаж позивача за Списком №1 становить 8 років 7 місяців 15 днів, що є меншим встановленого п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мінімуму для призначення відповідного виду пенсії, а тому покладання на відповідача обов'язку здійснити призначення позивачу пенсії на пільгових умовах з 10.01.2017 суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Позивач у касаційній скарзі наголошує, що пільговий стаж 8 років 7 місяців 15 днів є достатнім для призначення пільгової пенсії у віці 52 роки.

12. Відповідач проти задоволення касаційної скарги заперечив та зазначив, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального та матеріального права.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наявними в матеріалах справи копіями довідок ДНЗ «Олександрійського професійного ліцею» від 25.11.2016 №1956, уточнюючої довідки, за підписом голови ліквідаційної комісії ДП шахта «Медвежеярська», що є правонаступником шахти «Верболозовська», а також копією військового квитка, підтверджується факт навчання позивача за спеціальністю в період з 01.09.1981 по 14.10.1982 (1 рік 1 місяць 14 днів), період роботи підземним машиністом електровозу шахти «Верболозовська» з 24.05.1982 року по 30.09.1982 року (4 місяці 7 днів), проходження строкової служби в Радянській Армії з 15.10.1982 року по 28.10.1984 року (2 роки 14 днів).

15. Приписами пп. «з» «і» «к» ч. 1, ч.3 п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08. 1972 року (далі - Положення №590) крім роботи в якості робочого або службовця, в загальний стаж роботи зараховується період навчання та служба в складі Збройних сил СРСР.

16. З урахуванням наведеного, загальний пільговий стаж за Списком №1 становить 8 років 7 місяців 15 днів.

17. Суд апеляційної інстанції зазначив, що пільговий стаж позивача є меншим встановленого п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» мінімуму для призначення відповідного виду пенсії, а тому покладання на відповідача обов'язку здійснити призначення позивачу пенсії на пільгових умовах з 10.01.2017 року суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.

18. Колегія суддів вважає зазначений висновок помилковим, з огляду на наступне.

19. Приписами п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції на час виникнення спірних правовідносин визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

20. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

21. Статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

22. З огляду на зазначені норми чинного законодавства, враховуючи наявний у позивача пільговий стаж (понад 8 років), ОСОБА_2 має право на призначення пільгової пенсії у віці 52 роки (60 - 8).

23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії йому виповнилось 52 роки.

24. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

25. Рішення суду першої інстанції відповідає закону і скасовано судом апеляційної інстанції помилково.

26. Відповідно до ст. 352 КАС України Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

27. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 345, 352 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі №211/2626/17 - скасувати.

3. Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 05.10.2017 у справі №211/2626/17 - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя М.І. Гриців