Справа № 2140/1984/18
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1984/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Собчук Є.В., за участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянувши за правилами спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

25 вересня 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1С.) до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, Митниця ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме:

визнати дії Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі незаконними та протиправними;

зобов'язати Митницю ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі надати дозвіл на доступ до транспортного засобу VOLKSWAGEN Passat, номерний знак "транзит" Т4СР 8395, ідентифікаційний номер (V1N) WVWZZZ3BZ3P286541 на проведення експертного дослідження уповноваженими державними органами та видати ОСОБА_1 зазначений транспортний засіб з складу митниці без сплати будь - яких митних платежів та витрат митниці за зберігання автомобіля на складі митниці.

Ухвалою від 28 вересня 2018 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судове засідання на 18 жовтня 2018 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що з метою дотримання формальностей, пов'язаних із зняттям та постановкою транспортного засобу на облік, 02 листопада 2016 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat здійснив доставку своїм ходом даного автомобіля з тимчасово окупованої території АР Крим до материкової частини України через КПВВ "Каланчак". Посадові особи відповідача змусили позивача написати заяву на розміщення даного транспортного засобу на склад митниці про що митними органами видано уніфіковану митну квитанцію. Неодноразові звернення до відповідача з заявами про допуск до транспортного засобу та про видачу транспортного засобу зі складу митниці позитивного результату не мали. Митний орган відмовляє у наданні дозволу на видачу автомобіля зі складу митниці з підстави ненадання ОСОБА_1 документів, що підтверджують відшкодування витрат митниці на зберігання товару на складі органу доходів і зборів, а також повідомляє, у зв'язку з закінченням можливого терміну зберігання товару на складі органів доходів і зборів даного транспортного засобу вказаний автомобіль передано на реалізацію. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримував, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач 18 жовтня 2018 року подав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. Перетин адміністративного кордону ВЕЗ "Крим" громадянином ОСОБА_1 на автомобілі VOLKSWAGEN Passat регулюється Законом України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" та положеннями розділу ХІІ Митного кодексу України (далі - МКУ). Транспортний засіб позивача розміщено на складі органу доходів і зборів відповідно до приписів п.2 ч.5 ст.238 МКУ та норм Порядку роботи складу Митниці ДФС (затверджений наказом Міністерства фінансів України №627 від 30 травня 2012 року). Позивач самостійно звернувся з заявою на адресу митного органу з проханням розмістити на складі Херсонської митниці ДФС автомобіль VOLKSWAGEN Passat. 02 листопада 2016 року автомобіль було передано на зберігання митного органу, що підтверджується уніфікованою митною квитанцією МД-1 серії КВ№678101 про передачу автомобіля на зберігання. Відповідно до приписів ст.ст. 257,266 МКУ особа, яка переміщує товар зобов'язана здійснити його декларування з відображенням точних відомостей про товар, мету його переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, втім позивач, з моменту в'їзду транспортного засобу в КПВВ і по день розгляду справи в суді, не здійснив митного оформлення автомобіля. Відповідно до ч.1 ст. 240 МКУ можливий термін зберігання товару на складі митниці становить 90 днів, у зв'язку з закінченням терміну зберігання товару на складі органу доходів і зборів автомобіль позивача передавався на реалізацію до спеціалізованого підприємства, але, в зв'язку з не реалізацією, товар повернуто до митниці. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що дії митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав викладених в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Через КПВВ "Каланчак" Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі із території ВЕЗ "Крим" у напрямку до іншої території України прибув транспортний засіб марка "VOLKSWAGEN PASSAT", ідентифікаційний номер VIN WVWZZZ3BZ3P286541 під керуванням громадянина України ОСОБА_1

27 жовтня 2016 року позивач подав до відповідача заяву (вхідний номер 3641/10/64) про розміщення на склад Херсонської митниці ДФС транспортний засіб "VOLKSWAGEN PASSAT", номер кузова НОМЕР_1, колір сірий, державний реєстраційний номер Т48315СР, кий переміщується з тимчасово окупованої території АР Крим до материкової частини України через КПВВ "Каланчак".

02 листопада 2016 року Херсонською митницею ДФС ОСОБА_1 видано уніфіковану митну квитанцію МД-1 серія КВ№678101, відповідно до якої митний орган прийняв на зберігання транспортний засіб, код за УКТЗЕД НОМЕР_2, вартістю 70500 грн.

08 листопада 2016 року позивач звернувся до заступника директора РСЦ 6546 в АР Крим та м. Севастополі із заявою про проведення огляду транспортного засобу за місцем його розташування в м. Олешки, вул. Гвардійська,123.

09 листопада 2016 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про надання йому доступу до транспортного засобу, а також повідомив про не допуск до зони митного контролю ОСОБА_4, оскільки останнім не надано документів щодо повноважень в якості експерта.

26 січня 2017 року позивач звернувся до Херсонської митниці ДФС із заявою про видачу зі складу митниці транспортного засобу з метою надання його для експертного дослідження.

30 січня 2017 року Херсонська митниця ДФС повідомила, що транспортний засіб може бути виданий зі складу митниці у разі у разі прийняття рішення щодо вивезення автомобіля за межі митної території України. Згідно Порядку роботи складу митниці ДФС №627 від 30 травня 2012 року видача товарів для подальшого вивезення їх за межі митної території України здійснюється тільки в тому пункті пропуску, через який вони ввозилися на митну територію України. При позитивному розгляді заяви громадянина товари повертаються йому безпосередньо в зоні митного контролю пункту пропуску після їх митного оформлення для вивезення за межі митної території України та відшкодовування митниці витрат на зберігання відповідно до законодавства.

13 квітня 2017 року позивач звернувся на адресу Херсонської митниці ДФС із заявою про залучення відповідно до п.5 ст.327 МКУ експерта з метою визначення істотних характеристик транспортного засобу.

20 квітня 2017 року митний орган повідомив, що правові підстави для перебування в зоні митного контролю експерта РСЦ 6546 в АР Крим та м. Севастополі відсутні, оскільки зазначений у заяві автомобіль не вважається таким, який переміщений або переміщується через митний кордон України і тим самим не підлягає діям, визначеним в ст.327 МКУ.

13 квітня 2017 року позивач також подав до митного органу заяву про видачу зі складу митниці транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT", номер кузова НОМЕР_3.

25 квітня 2017 року митний орган повідомив позивача, що на складі Херсонської митниці ДФС відсутній транспортний засіб з вказаним в заяві номером кузова, натомість на складі митниці зберігається транспортний засіб "VOLKSWAGEN PASSAT", номер кузова НОМЕР_1, а не з номером кузова WVWZZZ3BZ3P286395.

22 серпня 2017 року позивач подав до митного органу заяву щодо видачі зі складу митниці транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT", номер кузова НОМЕР_1.

05 вересня 2017 року Херсонська митниця ДФС повідомила позивача, що згідно з п.9.2 розділу ХІ Порядку №627 видача зі складу Митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім'я керівника Митниці або особи, яка виконує його обов'язки, відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника. До заяви/звернення долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи), а також інші необхідні документи з числа визначених у пунктах 9.8 та 9.9 цього розділу. Митний орган зазначив про необхідність надання відповідних документів для видачі транспортного засобу зі складу митниці.

22 листопада 2017 року позивач звернувся до митного органу із завою щодо видачі зі складу митниці транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT", номер кузова НОМЕР_1.

У відповідь, 01 грудня 2017 року митний орган з посиланням на ч.1 ст.377 МКУ, повідомив, що товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України. Херсонська митниця ДФС зазначила позивачу про необхідність додати до заяви про видачу автомобіля документ про підтвердження митного оформлення товару при переміщенні через адміністративний кордон ВЕЗ "Крим" та документ, що підтверджує відшкодування витрат митниці на зберігання товару на складі органу доходів і зборів.

Станом на момент розгляду справи доказів митного оформлення товару за товарною позицією 8703 згідно УКТ ЗЕД та доказів відшкодування митниці витрат на зберігання товару на складі сторони суду не надали.

Позивач вважає дії відповідача протиправними та просить надати дозвіл на проведення експортного дослідження транспортного засобу уповноваженими органами, а також просить зобов'язати митний орган видати ОСОБА_1 транспортний засіб без сплати будь-яких митних витрат та платежів за зберігання автомобіля на складі митниці.

Вирішуючи справу по суті суд виходить з наступного.

Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів (ч.1 ст.1 МКУ).

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст.1 МКУ).

Транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення (п.59 ч.1 ст.4 МКУ).

Транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно (п.60 ч.1 ст.4 МКУ).

Натомість товарами є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач (п.57 ч.1 ст.4 МКУ).

Враховуючи, що транспортний засіб "VOLKSWAGEN PASSAT", номер кузова НОМЕР_1 не є транспортним засобом в розумінні п.60 ч.1 ст.4 МКУ , оскільки він не зареєстрований на громадянином на території відповідної країни та не ввозився цим громадянином.

Сторонами не заперечується, що товар було передано на склад митного органу за завою позивача.

Під складами органів доходів і зборів розуміються складські приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, холодильні чи морозильні камери, які належать органам доходів і зборів або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення (ч.1 ст.239 МКУ).

Порядок роботи складу органу доходів і зборів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.3 ст.239 МКУ).

Витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1 - 5 частини першої та у частині п'ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п'ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг (ч.6 ст.239 МКУ).

Обов'язковій передачі органу доходів і зборів для зберігання підлягають:

1) товари, не пропущені під час ввезення на митну територію України внаслідок установлених законодавством заборон чи обмежень на їх ввезення в Україну або транзит через територію України і не вивезені з території України у день їх ввезення;

2) товари, що ввозяться громадянами на митну територію України і підлягають оподаткуванню митними платежами, якщо вони не сплачені;

3) товари, які до закінчення встановлених статтею 204 цього Кодексу строків тимчасового зберігання під митним контролем на складах тимчасового зберігання, складах організацій - отримувачів гуманітарної допомоги, митних складах не були задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму або такі, що декларувалися, але щодо яких після закінчення строків зберігання під митним контролем двічі надавалася відмова у митному оформленні в порядку, встановленому цим Кодексом;

4) товари, граничний строк перебування яких під митним контролем на території зони митного контролю закінчився;

5) товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перебувають під митним контролем і за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення граничних строків, встановлених статтею 199 цього Кодексу (п.п.1-5 ч.1 ст.238 МКУ).

В своїй заяві про розміщення транспортного засобу на складі митного органу позивач вказав, як на правову підставу, п.5 ч.2 ст.238 МКУ, однак такого пункту в ч.2 ст.238 МКУ не має, а тому суд враховує правову підставу викладену в п.5 ч.1 ст.238 МКУ.

Операції з товарами, що зберігаються на складах органів доходів і зборів, які має право здійснювати власники або уповноважені ними органами є не абсолютними та визначені в конкретних нормах МКУ.

Власники товарів, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, або уповноважені ними особи можуть з дозволу та під контролем цих органів здійснювати із зазначеними товарами операції, передбачені статтею 325 цього Кодексу, а також:

1) підготовку товарів до продажу (відчуження, транспортування, консолідацію, подрібнення партій, маркування, формування відправлень, сортування, зберігання у цілях транзиту);

2) змішування товарів (компонентів) без надання одержаній продукції характеристик і властивостей, що істотно відрізняють її від вихідних складових;

3) прості складські операції, необхідні для забезпечення збереження цих товарів (переміщення товарів у межах складу з метою раціонального розміщення; чищення; провітрювання; створення оптимального температурного режиму зберігання; сушіння, у тому числі із створенням потоку тепла; захист від корозії; боротьба із шкідниками; інвентаризація);

4) взяття проб та зразків (ч.1 ст.241 МКУ).

За письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

Позивач просить зобов'язати відповідача допустити певних осіб до проведення експортного дослідження товару, який знаходиться на складі органу доходів і зборів, але такі операції не передбачені в ст.241 МКУ та в ч.1 ст. 325 МКУ, натомість участь експерта можлива в процесі здійснення митного контролю, тобто є елементом митного оформлення.

Враховуючи викладене, відповідач не вчинив порушень митного законодавства при прийнятті товару на склад органу доходів і зборів, а також не вчинив порушення митного законодавства при відмові в залученні експерта для проведення експертних досліджень товару на складі.

Стосовно позиції позивача про видання йому транспортного засобу без сплати будь-яких митних платежів та витрат на його зберігання суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 627 затверджено Порядок роботи складу митниці ДФС (далі - Порядок №627).

Робота складу Митниці повинна бути організована таким чином, щоб увезення на склад і вивезення зі складу товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснювалися відповідно до вимог митного законодавства, а порядок зберігання товарів гарантував їх постійне перебування під митним контролем та унеможливлював надходження (вилучення) товарів з порушенням законодавства з питань державної митної справи (п.1.3 розділу І Порядку №627).

Розміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на склад Митниці здійснюється на підставі первинних прибуткових документів, а саме:

Уніфікованої митної квитанції МД-1 (далі - квитанція МД-1), оформленої на ім'я особи, яка має право розпоряджатися товарами, транспортними засобами комерційного призначення, зазначеними в підпунктах 4.1.1 - 4.1.3 пункту 4.1 та підпунктах 4.2.2 - 4.2.4, 4.2.9 пункту 4.2 розділу IV цього Порядку (пп.5.1.1 п.5 розділу V Порядку №627).

Позивачу надано уніфіковану митну декларацію МД-1 серії КВ№678101 від 02 листопада 2016 року на товар НОМЕР_2.

Товар прийнято на склад митниці відповідно до заяви позивача, а позивачу в підтвердження надано уніфіковану митну квитанцію МД-1.

З метою забезпечення оперативного обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що розміщуються на складах Митниці, Митницею вживаються заходи з оцінки цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.6.1 розділу VІ Порядку №627).

Вартість товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що приймаються на зберігання від їх власників або уповноважених ними осіб, визначається під час складання зазначених у пункті 5.1 розділу V цього Порядку первинних прибуткових документів на підставі відомостей, що надаються цими власниками або уповноваженими ними особами (п.6.2 розділу VІ Порядку №627).

Позивач самостійно визначив вартість товару в розмірі 70500 грн.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів (п.9.1 розділу ХІ Порядку №627).

Видача товарів та транспортних засобів комерційного призначення зі складу Митниці здійснюється за умови подання документів, що засвідчують особу (повноваження особи).

Крім того, залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення на склад Митниці подаються такі документи:

другий примірник квитанції МД-1, якщо товари були поміщені на склад Митниці зі складанням квитанції МД-1;

документи (митна декларація або інший документ, який її замінює), що підтверджують оформлення товарів у відповідний митний режим або згідно із заявленою метою;

постанова про взяття проб і зразків, винесена посадовою особою Митниці, у провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил;

належним чином завірена копія постанови у справі про порушення митних правил про повернення товарів, транспортних засобів комерційного призначення власнику;

дозвіл Митниці на видачу зі складу Митниці тимчасово (з подальшим поверненням) товарів, що беруться для проведення експертизи в установлених законодавством випадках;

документи, що підтверджують відшкодування витрат Митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі Митниці, а також сплату штрафу відповідно до постанови, винесеної за результатами розгляду справи про порушення митних правил (п.9.8 розділу ХІ Порядку №627).

Таким чином товар, який належним чином прийнято на митний склад, видається зі складу з урахуванням спеціальних норм законодавства, що цілком узгоджується з приписами ст.242 МКУ.

Товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів (ч.1 ст.242 МКУ).

Окремо суд звертає увагу позивача, що, відповідно до ч.1 ст.377 МКУ, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони є лише наслідком помилкового тлумачення позивачем норм митного законодавства та не знайшли свого підтвердження ході судового розгляду справи.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Аманн проти Швейцарії" (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України, з урахуванням частини задоволених вимог.

В судовому засіданні 19 жовтня 2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 139, 241-246 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (м. Херсон, пров. Консервний, буд. 42, рнокпп НОМЕР_4) до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 жовтня 2018 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 5.2