Справа № 825/2037/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2037/18 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменко В.О.,

Безименної Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства "Белтранснафта" на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Белтранснафта" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач, Приватне підприємство "Белтранснафта", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 14.06.2017 №

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій апелянт просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

11.09.2018 до Київського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач погодився з висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами ГУ ДФС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка Приватного підприємства «Белтранснафта» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

За результатами зазначеної перевірки складено Акт перевірки від 24.05.2017 № 261/14/36045989.

Відповідачем на підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення від 14.06.2017 № .

Позивачем 26.06.2017 подано скаргу № 26/06 на податкове повідомлення-рішення від 14.06.2017 № , за результатами розгляду якої Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 23.08.2017 № 18806/6/99-99-11-01-01-25 про залишення без змін податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 14.06.2017 № , а скаргу без задоволення.

Рішення Державної фіскальної служби України № 18806/6/99-99-11-01-01-25 від 23.08.2017 направлялося позивачу 23.08.2017, але було повернуто поштовою службою з відміткою за закінченням терміну зберігання (25.09.2017) (а.с.137-138).

Постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вважав, що позивачем пропущено, визначений п. 56.19 ст. 56 ПК України, строк звернення до суду.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів звертає увагу на таке.

Предметом спірних правовідносин в даному випадку є правомірність податкового повідомлення-рішення відповідача від 14.06.2017 № .

Позивач зазначає, що застосування до спірних правовідносин судом першої інстанції п.56.19 статті 56 Податкового кодексу України є помилковим, оскільки з врахуванням пункту 56.21 статті 56 зазначеного Кодексу, до спірних правовідносин необхідно застосовувати пункт 56.18 , який передбачає більш тривалий строк звернення до суду, а саме 1095 днів, а тому ним строк звернення до суду не пропущено.

Згідно п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до ст. 102 Податкового кодексу України строк давності щодо спорів платника податків та контролюючого органу складає 1095 днів.

На думку апелянта, п. 56.18 ст. 56 ПК України безпосередньо врегульовано застосування строків оскарження рішення контролюючого органу до суду, а саме: визначено тривалість строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу (1095 днів) та визначено момент початку перебігу строку звернення до суду з вимогою щодо протиправності рішення контролюючого органу (з моменту отримання такого рішення).

Разом з тим, відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України, у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Аналіз пунктів 56.18 та 56.19 статті 56 Податкового кодексу України свідчить про те, що ці норми по-різному регулюють питання строків судового оскарження рішень контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до вимог ч. З ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Абзазом 2 ч.4 ст.122 КАС України визначено якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб'єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб'єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відтак, строк звернення до адміністративного суду з даним позовом слід вирішувати з урахуванням положення абз.2 ч.4 ст.122 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в даному випадку скористався наданим йому податковим законодавством правом на процедуру адміністративного оскарження.

Так, 26.06.2017 позивач звернувся до податкового органу із відповідною скаргою на податкове повідомлення-рішення від 14.06.2017 № .

Прийняте за наслідками розгляду скарги, рішення Державної фіскальної служби України № 18806/6/99-99-11-01-01-25 від 23.08.2017 направлялося позивачу, але було повернуто поштовою службою з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Колегія суддів вважає, що рішення прийняте контролюючим органом за наслідками процедури адміністративного оскарження вручено позивачу не було.

Отже визначений КАС України шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до податкового органу, а саме з 26.06.2017, сплинув - 26.12.2017 року.

Натомість, до суду першої інстанції позивач звернувся лише 15 травня 2018 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого для звернення до адміністративного суду з позовом.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, процесуальними нормами закріплено обов'язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду. У випадку, якщо позивачем не дотримано такий строк, суд не розглядає справу по суті позовних вимог.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для залишення без розгляду адміністративного позову Приватного підприємства "Белтранснафта" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню..

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Белтранснафта" на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 25.10.2018.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В.Безименна