Справа № 804/4661/18
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Справа № 804/4661/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнати протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018р. ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 із зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.10.2017р., обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у встановлений термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення (ст.382 КАС України).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 19.08.2017р. він отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. 02.04.2018р. позивач отримав довідку №5695/02.3-05 від 02.04.2018р., згідно якої розмір його пенсії з жовтня 2017 року становить 10740 грн. 05.04.2018р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом про надання публічної інформації щодо розяснення розміру виплачуваної пенсії та проведеного перерахунку розміру призначеної пенсії. Листом №8694/02-01/31 від 19.04.2018р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, зокрема, про те, що станом на 30.09.2017р. розмір пенсії позивача, обмежений максимальним розміром, складав 10740,00 грн. та з 01.10.2017р. на виконання вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій позивачеві було проведено осучаснення (перерахунок) пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, при цьому, розмір пенсійної виплати з 01.10.2017р. складає 10740,00 грн. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо зменшення оцінки страхового стажу з 01.10.2017р. до 1%, оскільки нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» щодо перерахунку з 01.10.2017р. пенсій із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% не визначено його зворотну дію в часі, а тому відповідач протиправно зменшив оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 та від 22.09.2005р. №5-рп/2005.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2018р. було відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобовязано відповідача, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву згідно до вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

11.07.2018р. на виконання вимог вищевказаної ухвали суду відповідач надав до канцелярії суду письмовий відзив на позов, у якому просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зокрема, друге речення абз.5 ч.1 ст.25 цього закону викладено в наступній редакції: «За період участі в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%» та зазначений закон набув чинності з 01.10.2017р., тобто на час звернення позивача за призначенням відповідного пенсійного забезпечення. Відповідач зазначає, що управління діяло в межах своїх повноважень та відповідно до законодавства України (а.с.34-35).

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У звязку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 13.08.2018р. по 31.08.2018р. включно у відпустці, дана справа вирішується 03.09.2018р.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у справі.

З 19.08.2017р. ОСОБА_2 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058), що підтверджується копіями пенсійного посвідчення, протоколу №3218 від 21.07.2017р. та розпорядженням №812010 від 12.09.2017р. про призначення пенсії, наявними в матеріалах справи (а.с.13, 20, 23).

02.04.2018р. позивачем було отримано довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №5695/02.3-05, згідно якої розмір його отримуваної пенсії з 01.10.2017р. становить 10740,00 грн. (а.с.15).

05.04.2018р. ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом про надання публічної інформації щодо розяснення розміру виплачуваної пенсії та проведеного перерахунку розміру призначеної пенсії, що підтверджується відповідним запитом (а.с. 14).

Листом №8694/02-01/31 від 19.04.2018р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зокрема, повідомило позивача, що станом на 30.09.2017р. розмір пенсії позивача, обмежений максимальним розміром, складав 10740,00 грн. та з 01.10.2017р. на виконання вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій позивачеві було проведено осучаснення (перерахунок) пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, при цьому, розмір пенсійної виплати з 01.10.2017р. складає 10740,00 грн. та зазначило, що пенсію розраховано відповідно до вимог чинного законодавства України, що підтверджується вказаним листом, наявним у справі (а.с.17-18).

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку його пенсії із зменшенням величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% та зобовязати відповідача здійснити перерахунок його пенсії з 01.10.2017р., обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% посилаючись на те, що нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» щодо перерахунку з 01.10.2017р. пенсій із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% не визначено його зворотну дію в часі, а тому відповідач протиправно зменшив оцінку одного року страхового стажу з 1,35% до 1%.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148 від 03.10.2017р. (далі Закон №2148) розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058) доповнено, зокрема, пунктом 4-3 згідно до абз.1 якого, встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно до п.4-4 розділу ХV Закону №1058 встановлено, що з 01.10.2017р. по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що з 01.10.2017р. пенсії, призначені згідно Закону №1058 до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як лише при призначенні вперше пенсії в період з 01.10.2017р. по 31.12.2017р., зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Так, як вбачається з матеріалів справи пенсія за віком позивачеві була уже призначена за нормами Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з 19.08.2017р., що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи та не оспорюється сторонами (а.с. 13, 20, 23).

Отже, пенсія за віком була призначена позивачеві відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", тобто, до 01.10.2017р.

При цьому, на момент призначення пенсії позивачеві діяла норма ч.3 ст.27 Закону №1058, згідно якої було встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, із аналізу вищенаведених норм законодавства та наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позивач, у даному випадку, має право саме на перерахунок його пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням положень п.4-3 розділу ХV Закону №1058, а саме: із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, з урахуванням того, що йому була призначена вперше пенсія за віком до 01.10.2017р.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, і ч.1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Так, позивачем не було надано суду жодних доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про неправомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% з урахуванням наведених вище встановлених судом обставин справи та аналізу наведених норм чинного пенсійного законодавства України.

Також позивачем і не наведено жодних підстав та не надано доказів, які б свідчили про обовязок відповідача провести позивачеві перерахунок пенсії за віком з 01.10.2017р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Не надано позивачем і доказів про призначення йому вперше пенсії у період з 01.10.2017р. по 31.12.2017р.

Є необґрунтованими посилання позивача на те, що при проведенні перерахунку його пенсії з 01.10.2017р. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідачем було застосовано зворотну дію в часі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", оскільки вказаний Закон набув чинності з 01.10.2017р. та саме з 01.10.2017р. пенсійним органом були застосовані його положення при проведенні осучаснення (перерахунку) пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Також і не можуть бути прийняті судом до уваги та покладені в основу даного рішення твердження позивача про звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод позивача з урахуванням того, що розмір отримуваної пенсії позивача з моменту її призначення (19.08.2017р., з урахуванням ч.3 ст.27 Закону №1058) та з 01.10.2017р. не змінився та складає 10740,00 грн., а отже такі твердження позивача є необґрунтованими.

При цьому, слід зазначити, що у рішенні Конституційного Суду від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 зазначено, що звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини є їх обмеженням. Верховна Рада України повноважна ухвалювати закони, що встановлюють обмеження, відповідно до таких критеріїв: "обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов'язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права". Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення. Отже, положення частини третьої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов'язана з обов'язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю.

Судом також враховується і те, що згідно матеріалів справи, позивач отримує пенсію у розмірі 10740,00 грн., що є достатнім рівнем соціальних гарантій, тоді як у інших верств населення України розмір пенсії становить на рівні від 1435,00 грн. до 5000,00 грн.

Разом з тим, відповідачем наведено достатньо підстав, які свідчать про правомірність та обґрунтованість вчинення дій з приводу проведення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017р. відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% згідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. відповідно до п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, суд приходить до висновку, що відповідач, провівши вказаний перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % діяв у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому у адміністративного суду відсутні підстави для визнання таких дій відповідача протиправними.

Отже, судом не встановлено порушень з боку відповідача прав та інтересів позивача при перерахунку його пенсії з 01.10.2017р. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, а також і не встановлено зменшення розміру пенсії позивача згідно до вимог сЗакону №1058.

Не можуть бути задоволенні і похідні вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачеві з 01.10.2017р., обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, виходячи з того, що судом у ході судового розгляду справи не було встановлено протиправності дій відповідача щодо проведення перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % відповідно до положень п. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058.

Також і не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у встановлений термін, з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення, оскільки у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову у звязку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на субєкта владних повноважень.

Однак, виходячи з того, що у суду відсутні підстави для задоволення даного позову, то і судові витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають стягненню з бюджетних асигнувань відповідача субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, або протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (у разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини рішення) відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1