Справа № 820/4682/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 жовтня 2018 р. № 820/4682/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі- Алавердян Е.А.

за участі сторін:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акін-М" (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків, 61052, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Акін-М", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення - рішення № від 15.12.2017 року, яким було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 015 674 грн. за основним платежем та 253 918,5 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 15.12.2017 року, яким було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 23597 грн., які винесені ГУ ДФС України в Харківській області.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

У період з 27.11.2017 по 01.12.2017 на підставі направлень від 27.11.2017 року №10269 та-№10270, виданих ГУ ДФС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) головному державному ревізору-інспектору відділу моніторингу ризикових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3, головному державному ревізору-інспектору відділу моніторингу ризикових операцій управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_4, відповідно до п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010, на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 10.11.2017 №6753, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Акін-М» (податковий номер 36555491) з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Равена Плюс» за лютий 2015 року, ТОВ «КП Пріорітет» за жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень 2015 року, ТОВ «Індиго Компані» за березень, травень, червень 2015 року, ТОВ «Грейтопт ПЗ» за грудень 2015 року, ТОВ «Твінкам ТК» за березень 2016 року, ТОВ «Абсолют СМК» за березень, квітень 2016 року, ТОВ «А-продакшн» за травень 2016 року, ТОВ «Баланс УТФ» за жовтень 2016 року, ТОВ «Пінта ТТП» за жовтень 2016 року та подальшої реалізації або використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Перевіркою ТОВ «Акін-М» встановлено порушення пп. «а» п. 198.1 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 п. Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755- VI із внесеними змінами та доповненнями, а саме: підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 1039271 грн. у тому числі за листопад 2014 року у сумі 119 726 грн., за грудень 2014 року у сумі 142 008 грн., за січень 2015 року у сумі 32 299 грн., за лютий 2015 року у сумі 35 690 грн., за березень 2015 року у сумі 14 557 грн., за квітень 2015 року у сумі 19 586 грн., за травень 2015 року у сумі 43 118 грн., за червень 2015 року у сумі 106 792 грн., за грудень 2015 року у сумі 43 746 грн., за лютий 2016 року у сумі 65 023 грн., за березень 2016 року у сумі 97 454 грн., за квітень 2016 року у сумі 178 995 грн., за травень 2016 року у сумі 101 564 грн., за жовтень 2016 року у сумі 38 713 грн.; завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 23 597 грн. за жовтень 2016 року; занижено суму податку на додану вартість до сплати на суму 1 015 674 грн. у тому числі за листопад 2014 року у сумі 119 726 грн., за грудень 2014 року у сумі 142 008 грн., за січень 2015 року у сумі 32 299 грн., за лютий 2015 року у сумі 17 051 грн., за березень 2015 року у сумі 13 944 грн., за квітень 2015 року у сумі 21 022 грн., за травень 2015 року у сумі 54 324 грн., за червень 2015 року у сумі 80 115 грн., за грудень 2015 року у сумі 65 684 грн., за лютий 2016 року у сумі 74 947 грн., за березень 2016 року у сумі 93 773 грн., за квітень 2016 року у сумі 184 101 грн., за травень 2016 року у сумі 97 381 грн., за жовтень 2016 року у сумі 19 299 грн.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Харківській області складено Акт про результат документальної позапланової виїзної перевірки №24055/20-40-14-12-11/36455491 від 08.12.2017 року.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено наступні податкові повідомлення - рішення: № від 15.12.2017 року, яким було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 015 674 грн. за основним платежем та 253 918,5 грн. за штрафними санкціями; № НОМЕР_1 від 15.12.2017 року, яким було зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 23597 грн.

Підставою для винесення вказаних податкових повідомлень рішень послугувало твердження перевіряючих про нереальність здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Равена Плюс» за лютий 2015 року, ТОВ «КП Пріорітет» за листопад, грудень 2014 року, січень 2015 року, ТОВ «Індиго Компані» за березень, травень, червень 2015 року, ТОВ «Грейтопт ПЗ» за грудень 2015 року, ТОВ «Твінкам ТК» за березень 2016 року, ТОВ «Абсолют СМК».за березень, квітень 2016 року, ТОВ «А-продакшн» за травень 2016 року, ТОВ «Баланс УТФ» за жовтень 2016 року, ТОВ «Пінта ТТП» товарів та послуг.

Дослідивши надані матеріали справи , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «КП Пріорітет» .

Здійснення господарських операцій між ТОВ «Акін-М» та «КГ1 Пріорітет» утверджується договором № 10/2014-011 про поставку обладнання/послуг, кладеним між підприємствами 01.10.2014 року, рахунками на оплату, задатковими накладними № 41101 від 04.11.2014р. № 121101 від 12.11.2014 р., № 171101 від 17.112014р., № 181101 від 18.11.2014р., № 241103 від 24.11.2014р., №21201 від 02.12.2014р., № 91201 від 09.12.2014р., № 171201 від 17.12.2014р., № 150101 від 16.01.2015 року, № 170101 від 17.01.2015 р., № 170102 від 17.01.2015р., № 280101 від 28.01.2015 року, актами прийому-передачі № 141101 від 24.11.2014 р., № 171201 від 17. І2.2014 року, виписками з банку. Фактичний рух товару у ТОВ «КП Пріорітет» підтверджується виписками з банку.

Щодо операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Равена Плюс» у лютому 2015 року.

В підтвердження вказаної операції до суду надано: рахунки на оплату №:902-15 від 09.02.2015 року, № 172- 15 від 17.02.2015 року, видаткові накладні № 27 від 09.02.2015 року, № 41 від 17.02.2015 року, товарно-транспортні накладні №Р27 від 09.02.2015 року, виписками з банку № 67 від 13.02.2015, № 68 від 17.02.2015 року. Фактичний рух активів між ТОВ «Акін-М товару у ТОВ «Равена Плюс» підтверджується виписками і банку.

Щодо реальності здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Індіго Компані» у березні-червні 2015 року.

В підтвердження реальності вказаних відносин до суду надано: рахунки на оплату №1803-15 від 18.03.2015 року, №3103-15 від 31.03.2015 року, №804-15 від 08.04.2015 року,№ 2004-15 від 20.04.2015 року, №2904-12.05.2015 року, № 1905-15 від 19.05.2015 року, № 2605-15 від 26.05.2015р.,№ 1606-15 від 16.06.2015 року, 1806-15 від 18.06.2015 року, № 2606-15 від26.06.2015р.,№1706-15 від 17.06.2015 року, видатковими накладними № 180003 від 18.03.2015 року, № 2801103 від 31.03.2015 року, № РН 080415 від 08.04.2015 року, № РН 200415 від 20.04.2015 року, № РН 290415 від 29.04.2015 року, № РН 120515 від 19.05.2015 року, № РН260515 від 16.06.2015, №РН170615 від 17.06.2015р., №РН2606-15 від 26.06.2015, РН 190515 від 26.05.2015 року, №РН 160615 від року, №РН180615 від 18.06.2015 року, товарно-транспортні накладні №Р18000033 від 18.03.2015 року, № РРН2801 від 31.03.2015 року, № РРН0804 від 08.04.2015 року, № РРН 2004 від 20.04.2015 року, № РРН 2904 від 29.04.2015 року, № РРН 1205 від 12.05.2015 року, № РРН 1905 від 19.05.2015 року, № РРН2605 від 26.05.2015 року, №РРН1606 від 16.06.2015р., №РРН1706 від17.06.2015р., №РРН1806 від 18.06.2015 року, №РРН2606 від 26.06.2015 року, виписки з банку з відповідними датами. Фактичний товару у ТОВ «Індіго Компані» підтверджується виписками з банку.

Щодо реальності здійснення господарських операцій з придбання позивачем товару у ТОВ «Грейтопт ТЗ» у грудні 2015 року.

До суду надано: рахунки на оплату №2412/315 від 24.12.2015 року, видаткові накладні №456 від 24.12 30.12.2015 року, виписки з банку від 30.12.2015 року та від 05.01.2016 року. Фактичний же рух активів між ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Грейтопт ТЗ» підтверджується виписками з банку.

Щодо реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Бігторнадо» у лютому 2016 та квітні 2016 року .

Здійснення господарських операцій між ТОВ «Акін-М» та ТОВ «Бігторнадо» підтверджується рахунками на оплату № 1502-16 від 15.02.2016, № 2202-16 від 22.02.2016 року, №102-16 від 01.02. 2016 року, № 502-16 від 05.02.2016 року, № 1404-16 від 14.04.2016 року, видатковими накладними № 113 від 15.02.2016р., №114 від 22.02.2016р., № 111 від 01.02.2016р., № 112 від 05.02.2016р., №234 від 15.04.2016р., виписками з 18.02.2016р., 23.02.2016р., 29.04.2016р.Фактичний же рух активів «Бігторнадо» також підтверджується виписками з банку.

Щодо реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Твінкам ТК» у березні 2016 року.

Здійснення господарських операцій підтверджується рахунками на оплату № 1103-16 від 11.03.2016 року, №1203-16 від 12.03.2016 року, видатковими накладними №67 від 11.03.2016 року, №99 від 12.03.20112.03.2016 року, випискою з банку від 21.03.2016 року, товарно - транспортними накладними №Р67 від 11.03.2016 року, № Р99 від 12.03.2016 року. Фактичний же рух активів між ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Твінкам ТК» підтверджується виписками з банку.

Щодо реальності здійснення господарських операцій з придбання позивачем товару у ТОВ «Абсолют СМК» у березні - квітні 2016 року.

Здійснення господарських операцій підтверджується рахунками на оплату №1403-16 від 14.03.2016 року, №2403-16 від 24.03.2016 року, №704-16 від 07.04.2016 року, №1104-16 від 11.04.2016 року, видатковими накладними №201 від 14.03.2016 року, №243 від 24.03.2016 року, №145 від 07.04.2016 року, виписками з банку від 25.03.2016 року, 05.04.2016 року, 14.04.2016 р. Фактичний же рух активів між ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Абсолют СМК» підтверджується виписками з банку.

Щодо реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «А-продакшн» у травні 2016 року .

Здійснення господарських операцій між ТОВ «Акін-М» та ТОВ «А-продакшн» підтверджується рахунками на оплату №1105-15 від 11.05.2016, № 1705-16 від 17.05.2016, № 2405-16 від 24.05.2016 року, видатковими накладними №1105-15 від 11.05.2016, № 1705-16 від 17.05.2016, № 2405-16 від 24.05.2016 року, виписками з банку від 23.05.2016, 07.06.2016, 09.06.2016 року. Даних1 документів достатньо, щоб підтвердити реальність вчинення господарських операцій. Фактичний же рух активів «А-продакшн» підтверджується підтверджується виписками з банку .

Щодо неможливості встановлення походження товарів у ТОВ «А- продакшн» то суд зазначає, що не ТОВ «Акін-М» повинно відповідати за походження даного товару. ТОВ «Акін-М» цілком законно придбало товар у ТОВ «А-продакшн» і не можна вважати саме ТОВ «Акін-М» винуватим у неможливості встановити походження придбаного товару.

Щодо реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Баланс-УТФ» у жовтні 2016 року .

Здійснення господарських операцій між ТОВ «Акін-М» та ТОВ «Баланс-УТФ» підтверджується рахунком на оплату №1910-16 від 16.10.2016 року, видатковою накладною №1910-16 від 16.10.2016 року, випискою з банку від 11.10.2016 року. Фактичний же рух активів між ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Баланс-УТФ» підтверджується насамперед виписками з банку.

Щодо реального здійснення господарських операцій з придбання ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Пінта ТТП» у жовтні 2016 року.

Здійснення господарських операцій між ТОВ «Акін-І^І» та «Пінта ТТП» підтверджується рахунком на оплату від №410-16/7 від 04.10.2016року, накладною №410-16/7 від 04.10.2016 року, випискою з банку від 11.10.2016 року.. Фактичний же рух активів між ТОВ «Акін-М» товару у ТОВ «Пінта ТТП» підтверджується насамперед виписками з банку.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що копії всіх документів, на які є посилання вище надані до ГУ ДФС V Харківській області та при проведенні перевірки вони були враховані.

Також суд вказує, що згідно із частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Статтею 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Суд вказує, що порядок формування податкового кредиту визначено ст. 198 ПК України. Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України встановлено, що право платника на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів.

Датою виникнення такого права на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2. ст. 198 ПК України).

До податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6. ст. 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг, які відображені в податкових накладних, із метою їх використання в господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Визнаючи договори Позивача з контрагентами нікчемними, Відповідач в Акті перевірки керується ст. 228 ЦК України, відповідно до положень якої правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб. Відповідні обставини повинні бути відображені в мотивувальній частині судового рішення про визнання недійсним правочину як такого, що вчинений юридичними особами із завідомо суперечною інтересам держави та суспільства метою.

Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суд по справі №К/9901/1424/18 від 20.03.2018 та по справі №К/9901/1514/18 від 13.03.2018, де вказано, що жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях. Відтак, встановлення актом перевірки нікчемності правочину знаходиться за межами компетенції податкового органу, не належить до функції контролю дотримання платниками податків податкового законодавства.

Верховний Суд вважає за наявності ознак нікчемності правочину, податкові органи мають право та повинні звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність, а не класти власний висновок в основу податкового правопорушення та визначати на цій підставі грошове зобов'язання.

ГУ ДФС у Харківській області не надано жодних доказів на підтвердження нікчемності укладених позивачем правочинів.

Щодо посилання співробітників ГУ ДФС у Харківській області на вирок Московського районного суду м. Харкова від 29.09.2016 року (№ с. 643/9338/16-к, № пр. І-кп/643/745/16), як на підтвердження співпраці ТОВ «Акін-М» з фіктивним підприємствами, які не здійснюють реально господарську діяльність.

Суд вказує, що дане кримінальне правопорушення жодним чином не відноситься до ТОВ «Акін-М» та його співробітництва з ТОВ «КП Пріорітет» і ніяк не підтверджує фактів, на які посилається ГУ ДФС у Харківській області в Акті. Кримінальна відповідальність за фіктивне підприємництво передбачена ст. 205, а не 205-1 КК України. А кримінальних проваджень за ст. 205 КК України, де б фігурантами були або ТОЙ «Акін-М» або ТОВ «КП Пріорітет», на даний час в жодному органі досудового розслідування немає.

Тому, на думку суду, даний вирок суду не має жодного відношення до діяльності ТОВ «Акін-М» і посилатися на нього не можно.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 15.12.2017 року № НОМЕР_2 та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Акін-М" (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) сплачений судовий збір в сумі 19397 (дев'ятнадцять тисяч триста дев'яносто сім) грн. 85 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення у повному обсязі складено 25 жовтня 2018 року.

Суддя Зінченко А.В.