Справа № 9901/827/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2018 року

Київ

справа №9901/827/18

адміністративне провадження №П/9901/827/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів від 18 вересня 2018 року про надання рекомендації Вищій раді правосуддя про звільнення судді господарського суду Луганської області ОСОБА_1;

- зобов'язати Вищу кваліфікаційну комісію України утриматися від вчинення дій щодо внесення до Вищої ради правосуддя подання з рекомендацією про звільнення судді господарського суду Луганської області ОСОБА_1 .

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 02 серпня 2018 року №1454/ко-18 визначено, що суддя господарського суду Луганської області ОСОБА_1 за результатами кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді набрала 643,125 бала. Визнано суддю господарського суду Луганської області ОСОБА_1 такою, що не відповідає займаній посаді. Рекомендовано Вищій раді правосуддя розглянути питання про її звільнення з посади судді господарського суду Луганської області ОСОБА_1.

Зазначене рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України оскаржене ОСОБА_1 до Верховного Суду (справа №9901/775/18).

Оскаржуваним у даній справі рішенням від 18 вересня 2018 року вирішено внести подання до Вищої ради правосуддя з рекомендацією про звільнення ОСОБА_1 з посади судді господарського суду Луганської області.

Пунктом 4 частини першої статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наслідками перевірки суддею-доповідачем встановлено, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження, серед іншого, актів, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості розгляду цієї категорії спорів визначено у статті 266 КАС України.

Водночас, завданням адміністративного судочинства, як визначено у частині першій статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Згідно з частиною восьмою статті 101 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів щодо надання рекомендацій можуть бути оскаржені тільки разом із рішенням, ухваленим за відповідною рекомендацією.

Зазначене положення закону є спеціальним стосовно статей 22, 266 КАС України та спрямована на унеможливлення множинності судових процесів.

Таким чином, з викладених законодавчих приписів і матеріалів позовної заяви можна зробити висновок, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 18 вересня 2018 року про надання рекомендації Вищій раді правосуддя про звільнення судді господарського суду Луганської області ОСОБА_1 не може бути самостійним предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на обставини, у зв'язку з якими ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду і наведене вище правове регулювання цих відносин, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за цим позовом слід відмовити, оскільки цей позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 20 серпня 2018 року (справа № 9901/733/18) та від 21 серпня 2018 року (справа №9901/686/18).

Частиною шостою статті 170 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Проте, необхідно зазначити, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити у сукупності з положеннями частини третьої статті 124 Конституції України та в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також тих, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства за спеціальною процедурою згідно з імперативними вимогами статті 101 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Керуючись статтями 22, 170, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя І. Л. Желтобрюх