Справа № 607/18616/18
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2018 Справа №607/18616/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП - капрала поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №171945 від 07 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача поліцейського роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП - капрала поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №171945 від 07 серпня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 вересня 2018 року, близько 18.30 год., на 434 км. автодороги Київ-Чоп під час керування автомобілем «Nissan Тіаnа», НОМЕР_1, його зупинив поліцейський УПП у Рівненській області ОСОБА_2 На запитання про причину запинки повідомив, що позивач на 434 км.+218 м. автодороги Київ-Чоп порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в'їзд заборонено). Така підстава зупинки позивача здивувала, оскільки, керуючи автомобілем, він безумовно виконував вимоги Правил дорожнього руху України, які не порушував, про що і повідомив поліцейському ОСОБА_2 Не надавши жодних доказів, не проводячи розгляду справи, про ніби то вчинене позивачем адміністративне правопорушення, незважаючи на заперечення останнього, поліцейський склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії BP № 171495 за ч.1 ст.122 КУпАП.

З винесеною постановою позивач не згідний з наступних підстав: постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури складення, без розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому є незаконною і підлягає скасуванню. Згідно змісту оскаржуваної постанови, така винесена 07 серпня 2018 року, тобто за місяць до ніби-то вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Знаку 3.21 (в'їзд заборонено) на вказаному в оскаржуваній постанові відрізку автодороги М06 Київ-Чоп немає. Розгляд справи, про нібито вчинене адміністративне правопорушення, не відбувався. Поліцейський ОСОБА_2, виносячи оскаржувану постанову не дотримався вимог щодо змісту постанови. Із змісту постанови вбачається, що позивач в один і той самий час вчинив порушення Правил дорожнього руху України на двох різних автодорогах, що є об'єктивно неможливим. Із змісту постанови незрозуміло, за яке саме правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові відсутні. Також при складанні постанови не дотримано вимог щодо зазначення доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, без розгляду справи про адміністративне правопорушення, є необґрунтованою, невмотивованою, а тому просить визнати протиправними дії поліцейського роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП - капрала поліції ОСОБА_2 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №171945 від 07 серпня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.; провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Поліцейський роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП - капрал поліції ОСОБА_2, який є відповідачем по справі, представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП відзиву не подали та в судове засідання не з'явилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Відтак, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ВР № 171495, громадянин ОСОБА_1 07 вересня 2018 року о 18 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Nissan Тіаnа» НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Чоп 434 км + 218 метрів порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в'їзд заборонено), а саме здійснив в'їзд в зону дії знаку, чим порушив п. 3.21 д. 1 розд. 34 Правил дорожнього руху України (здійснив виїзд з АЗС WOG автодорога П26 133 км 066 метрів), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

В силу ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме порушив вимогу дорожнього знаку «В'їзд заборонено».

На спростування доводів позивача відповідачами не виконано вимог ст. 77 КАС України, щодо обов'язку доказування правомірності свого рішення, не надано суду жодних доказів, якими б обґрунтовувалось рішення суб'єкта владних повноважень про порушення ОСОБА_1Правил дорожнього руху.

Суд вважає, що таким доказом не може бути оскаржувана постанова, оскільки вона складається за наслідками вже вчиненого правопорушення та має бути підкріплена відеозаписом, показами свідків чи іншими доказами, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст. 77 КАС України.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП - капрала поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №171945 від 07 серпня 2018 року- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №171945 від 07 серпня 2018 рокупро притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач 1: поліцейський роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП - капрала поліції ОСОБА_2, місце роботи: вул. Ст. Бандери, 14-А. м. Рівне.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП, місцезнаходження: вул. Ст. Бандери, 14-А. м. Рівне.

Рішення суду складено та підписано 23 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська