Справа № 2240/2933/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2933/18
РІШЕННЯ
іменем України

25 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Страхарської М.В. позивача: ОСОБА_1 , представника відповідача: Блідної В.М.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок (за формою Додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про можливість виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок (за формою Додаток 13 Наказу №530) та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства Оборони України про можливість виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в Збройних Силах України. У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15 грудня 2017 року №282 його звільнено з військової служби на підставі ст.26 ч.1 пункту «а», ч.8 пункту 1 підпункту «ї» Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Під час проходження служби пройшов обстеження на стан здоров`я та у відповідності до свідоцтва про хворобу від 24 березня 2017 року йому встановлено діагноз: хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з ураженням L5-S1 корінців справа з помірним порушенням функції правої ноги. Остеохондроз грудного, поперекового відділів хребта. Вказане захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, тобто з виконанням обов`язків військової служби.

Вказав, що 11 грудня 2017 року ОСОБА_1 пройшов медико - соціальну експертизу, якою йому у зв`язку із захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків та проходженням служби встановлено ступінь втрати працездатності 20% без встановлення групи інвалідності.

В квітні 2018 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про отримання одноразової грошової допомоги, так як під час виконання службових обов`язків отримав захворювання, яке спричинило втрату працездатності 20% без встановлення групи інвалідності та надав весь необхідний пакет документів, які передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та Наказом Міністерства Оборони України №530 від 14.08.2014 року.

Зазначив, що відповідач листом від 02.05.2018 року №14/1049 відмовив у направленні відповідного висновку до органів Міністерства Оборони України, як розпорядника коштів, оскільки виплата одноразової грошової допомоги законодавством не передбачена, внаслідок захворювання без встановленню інвалідності.

Такі дії відповідача вважає протиправними, тому звернувся в суд з вказаними позовними вимогами.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що у квітні 2018 року Хмельницьким обласним військовим комісаріатом отримано від позивача заяву з доданими до неї документами. З долученої до заяви довідки серія АГ №0012610 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 11.12.2017 року, вбачається: «5. Причина втрати професійної працездатності: захворювання, ТАК пов`язане із захистом Батьківщини», а запис про отримання громадянином ОСОБА_1 поранення (контузії, травми або каліцтва) - підставою за якою призначається і виплачується одноразова грошова допомога - відсутній.

Зазначив, що Хмельницький обласний військовий комісаріат діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах України. Звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №272-РС від 11.12.2017 року з військової служби на підставі ст.26 ч.1 пункту «а» (у запас), ч.8 пункту 1 підпункту «ї» (які в особливий період, крім проведення мобілізації та введення воєнного стану, проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". З 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений для зарахування на військовий облік до Віньковецького РВК Хмельницької області.

Згідно свідоцтва про хворобу №90 від 24.03.2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи, позивачу встановлений діагноз: хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з ураженням L5-S1 корінців справа з помірним порушенням функції правої ноги. Остеохондроз грудного, поперекового відділів хребта. Деформуючий спондильоз першої стадії грудного, поперекового відділів хребта. Протрузії міжхребцевих дисків L1-L2, L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1 хребців. Кили Шморля D7-D8, L1-L2 хребців з помірним порушенням функції хребта та больовим синдромом при фізичних навантаженнях. Вказане захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Аліментарно- конституціональне ожиріння першого ступеня. Стеатогепатоз. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, під час огляду МСЕК від 11.12.2017 року позивачу було встановлено 20% втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності, внаслідок захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (довідка МСЕК від 11.12.2017 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0012610).

Вказана обставина підтверджується також копією довідки №1 МСЕК про невизнання ОСОБА_1 інвалідом.

В квітні 2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою (з доданими до неї докуметами) про отримання одноразової грошової допомоги, так як під час виконання службових обов`язків отримав захворювання, яке спричинило втрату працездатності 20% без встановлення групи інвалідності.

Відповідач листом від 02.05.2018 року №14/1049 повідомив позивача, що виплата допомоги у разі втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок захворювання законодавством не передбачена. Згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення допомоги здійснюється у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, який отримав поранення, контузію, травму або каліцтво (частина сьома пункт 2 статті 16 Закону).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону №2011- ХІІ дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 ст.16 Закону №2011- ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Тобто, Закон пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме: у разі загибелі, у разі встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону №2011- ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п.7 отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Окрім того, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що додається (далі - Порядок №975).

Згідно п. 7 Порядку №975 у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, у розмірі, що визначається у відсотках від: 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

З огляду на викладене, законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, у випадку якщо військовослужбовець, отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Матеріали справи свідчать, що згідно довідки МСЕК від 11.12.2017 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ №0012610, позивачу було встановлено 20% втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності, внаслідок захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів отримання позивачем поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

З огляду на сукупність наданих позивачем доказів на підтвердження власних аргументів, суд вважає, що визначені ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" підстави для призначення спірної допомоги у даному конкретному випадку відсутні.

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність дій щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги. У той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на зазначене, приймаючи рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відсутні.

Оскільки, позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та не сплачував його, розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.

Круючись статтями 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 жовтня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Хмельницький обласний військовий комісаріат (вул. Героїв Майдану, 64, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 08202826)

Головуючий суддя П.М. Майстер