Справа № 500/5859/18
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/5859/18
Провадження № 2-а/500/128/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до старшого сержанта поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до старшого сержанта поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 537905 від 23.08.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн., мотивуючи тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Як вбачається із постанови ОСОБА_2, 23.08.18 року о 15:40 год., керуючи автомобілем марки «Мерседес - Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 користувався засобом звязку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9. д) ПДД, тим самим скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки відривна квитанція не містить реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Окрім того постанова не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, оскільки в даному випадку обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем адміністративного порушення. Під час оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_2 не погодився з фактом вчинення адміністративного правопорушення та на підтвердження доводів наполягав перевірити мобільний телефон, однак старшим сержантом - ОСОБА_3 було проігноровано зазначене клопотання. В якості доказу наявності в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення було переглянуто лише відеозапис події, який не містить підтвердження скоєння адміністративного правопорушення. В постанові, часом скоєння адміністративного правопорушення зазначено 15 год. 40 хв., однак як вбачається з деталізації вхідних та вихідних дзвінків з номеру телефону належного ОСОБА_2 в зазначений час жодної розмови не здійснювалось. Враховуючи зазначене, позивач вважає що були грубо порушені норми КУпАП та права ОСОБА_2, у звязку із чим постанову не можна вважати законною.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

В судове засідання відповідач та представник Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліціїне зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про причини неявки не сповістили.

Представник Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції надав письмовий відзив на адміністративний позов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що інспектор поліції встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме порушення пункту 2.9 д) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, прийняв рішення про оформлення адміністративних матеріалів стосовно правопорушника.Оцінку доказів інспектором було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП, а саме - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.Крім того, слід зазначити, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються.З вищевказаного слідує, що поліцейський врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від адміністративної відповідальності у випадку її обєктивної винуватості.Стороною відповідача були надані до суду докази по справі, відеозапис з нагрудного відеореєстратору, письмовий рапорт поліцейського. Рапорт являється письмовим поясненням посадової особи (інспектора) безпосередньо керівництву стосовно обставин справи та несе в собі офіційний, доповідний характер. Аналізуючи рапорт поліцейського, приходимо до висновку про те що письмові пояснення повністю збігаються з відеозаписом з нагрудного відеореєстратору, винесеною постановою, а отже, є стабільними та обєктивними, тому рапорт необхідно вважати видом письмово доказу. Таким чином, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 537905 про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягають скасуванню.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 23 серпня 2018 року старшим сержантом поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 в м. Ізмаїлі по просп. Суворова, 45 відносно ОСОБА_2 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 537905 від 23.08.2018 року, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З вищезазначеної постанови від 23 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 23.08.18 року о 15 год. 40 хв. в м. Ізмаїлі по проспекту Суворова біля будинку 45 керуючи автомобілем марки «Мерседес - Бенц» С 200, д.н.з. НОМЕР_1 під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п. 2.9. «д» ПДД, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З постанови відповідача від 23.08.2018 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Згідно п. 2.9. «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт, що позивач під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку тримаючи його у руках.

В судовому засіданні представник позивача заперечував той факт, що 23.08.18 року о 15 год. 40 хв. в м. Ізмаїлі по проспекту Суворова біля будинку 45 керуючи автомобілем марки «Мерседес - Бенц» С 200, д.н.з. НОМЕР_1 під час руху транспортного засобу користувався засобом звязку тримаючи його у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону.

На дослідженому в судовому засіданні відеозапису зафіксовано спілкування позивача із співробітником поліції, вже після зупинення транспортного засобі під керуванням ОСОБА_2, позивач заперечував факт розмови по мобільному телефону, при цьому відеозапис не мітить даних на підтвердження факту, що під час руху транспортного засобу позивач користувався засобом звязку тримаючи його у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону.

З оскаржуваної постанови від 23 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення 23.08.18 року о 15 год. 40 хв., однак згідно деталізації вхідних та вихідних дзвінків з номеру телефону належного ОСОБА_2 в зазначений час жодної розмови не здійснювалось.

Крім цього, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач здійснював з телефону дзвінок 23.08.2018 року о 16 год. 05 хв., що співпадає з даними відображеними в деталізації вхідних та вихідних дзвінків з номеру телефону належного ОСОБА_2

Згідно ч. 2 ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що під час розгляду справи не були заслухані пояснення позивача та не досліджувалися докази.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Суд не приймає до уваги рапорт старшого сержанта поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 в звязку з тим, що рапорт був складений 28.09.2018 року, тобто більше ніж через місяць після складання оскаржуваної постанови.

Крім цього, у рапорті відповідача зазначено, що позивач був ознайомлений з відеозаписом правопорушення, однак, на дослідженому в судовому засіданні відеозапису не зафіксовано факт ознайомлення позивача з відеозаписом правопорушення, тобто рапорт не відповідає відеозапису подій.

Суд відноситься критично до посилання представника третьої особи у відзиві на обставину, що безпосереднє спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення є специфічним видом доказу, в звязку з тим, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Проте, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 537905 від 23.08.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до старшого сержанта поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 537905 від 23.08.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_4