Справа № 806/913/18
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
Справа № 806/913/18

22 жовтня 2018 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Граб Л.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерство оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15.08.2018 апеляційну скаргу залишено без руху.

29.08.2018 року, на виконання вимог зазначеної вище ухвали, від відповідача надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КАС України у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено-до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

На виконання Указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" від 29.12.2017 №455/2017, наказу ДСА України "Про забезпечення Указу Президента України від 29.12.2017 №455/2017" від 20.09.2018 № 476 та розпорядження голови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2018 адміністративні справи, що перебували в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду передано до Сьомого апеляційного адміністративного суду, в тому числі справу №806/913/18.

За результатами повторного автоматичного розподілу згідно порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України суддею-доповідачем визначено Граб Л.С.

Частиною 2 статті 35 КАС України передбачено, що у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Перевіривши додержання особою, яка подала апеляційну скаргу, вимог ст.ст. 295, 296 КАС України, доходжу до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без руху з таких підстав.

За приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем пропущено строки на апеляційне оскарження, встановлені ст. 295 КАС України.

Водночас, апелянтом подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивовану тим, що Міністерство оборони України, до подання цієї апеляційної скарги, двічі зверталось до суду з апеляційним скаргами на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 року, однак останні були повернуті апелянту, оскільки апеляційні скарги підписані представниками за відсутності підтвердження повноважень таких осіб на здійснення представництва.

Слід зазначити, що аналогічні підстави, на які апелянт посилається як на поважні причини пропуску строку подання апеляційної скарги, викладені в клопотанні, яке вже заявлялось поряд з поданням апеляційної скарги. Проте суд дійшов висновку, що така причина пропуску строку скаржником обумовлена бездіяльністю останнього, а відтак підстави для визнання таких причин поважними, відсутні (ухвала від 15.08.2018).

За вказаних обставин вважаю, що обставини, зазначені в заяві від 29.08.2018 є недостатніми для поновлення строку на апеляційне оскаження, а тому необхідно запропонувати апелянту вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке мотивоване відсутністю коштів на сплату судового збору.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, враховую положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір", якою закріплено право суду з огляду на майновий стан сторони своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказана норма кореспондується з нормою ч. 1 ст. 133 КАС України, згідно якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведеного випливає, що відстрочення сплати судового збору, є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи. Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Також, слід зазначити, що згідно ч. ч. 1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, особа, що подає клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 р. "Надточій проти України", принцип рівності сторін-один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду-передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 296 КАС України сплата судового збору є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Безпідставне відстрочення чи звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги може призвести до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу.

У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Слід зазначити, що бюджетні установи не позбавленні права на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак враховуючи, що останні в даних правовідносинах діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, звільнення суб`єкта владних повноважень від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору буде суперечити завданню та меті Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" в частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору, а також може розцінюватися як надання державним органам певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов`язані сплачувати відповідний збір.

Таким чином, заявлене відповідачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга не відповідає вимогам ч.5 ст.296 КАС України, згідно якої до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" зі змінами внесеними Законом № 2147-VIII від 03.10.2017р., оскільки апеляційну скаргу подано до суду після 15 грудня 2017 року.

Згідно з пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закон України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За приписами п.3 ч.2 ст.4 даного Закону ставка судового збору за подання адміністративного немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з цим позовом в 2018 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2018 року визначений у розмірі 1762 грн.

Таким чином, розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду становить 1057,20грн., (150% х (0,4 х 1762 грн.)).

Належними реквізитами для сплати судового збору за подання апеляційної скарги є:

ОДЕРЖУВАЧ: УК у м. Вінниці (м. Вінниця), код платежу 22030101

Код ЄДРПОУ: 38054707

Банк: Казначейство України (ЕАП)

МФО: 899998

Р/р: 1001

Зазначені недоліки можуть бути усунуті апелянтом, зокрема, шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з підтвердженням зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Окрім того, згідно з ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною третьою статті 55 КАС України передбачено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За правилами частини третьої статті 59 КАС України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У частині 6 ст.59 КАС України зазначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги, остання підписана представником за довіреністю Сосною О.М.

Разом з тим, до апеляційної скарги додано не оригінал документу на підтвердження повноважень представника, а ксерокопію довіреності, яка засвідчена начальником Центрального територіального юридичного відділу Ільчиком О.В., тоді як довіреність видана Міністерством оборони, в особі Міністра оборони України Полтораком С.Т.

Таким чином, додана до апеляційної скарги відповідачем копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження Сосни О.М. на представництво Міністерства оборони України, в суді.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 27 липня 2018 року у справі №804/7798/16, від 03 серпня 2018 року у справі №826/662/18, від 30 серпня 2018 року у справі №808/107/18 та від 11 вересня 2018 року у справі №№826/662/18.

Отже, апеляційна скарга підписана представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва, що позбавляє суд можливості відкрити апеляційне провадження у даній справі.

З огляду на зазначене, апеляційну скаргу без руху слід залишити без руху та надати апелянту строк на усунення недоліків, зазначених у даній ухвалі.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
1. Відмовити Міністерству Оборони України в задовленні клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження та відстрочення судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерство оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

4. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Граб Л.С.