Справа № 403/522/18
Суддя: Атаманова С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №403/522/18 провадження № 2-а/403/7/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Атаманової С.Ю., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Устинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача поліцейського СРПП Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, скасування постанови серія НК №263659 від 13.07.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 13 липня 2018 року під час руху по вул.Криворіжській в смт.Новгородка Кіровоградської області, автомобіль під його керуванням ВАЗ-21063, реєстраційний номер ВЕ 8871АТ, був зупинений відповідачем по справі ОСОБА_3. В порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію» відповідачем не була розяснена причина такої зупинки, а також те, яке саме порушення ОСОБА_4 дорожнього руху було ним допущено, в звязку з чим на вимогу відповідача він надав посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Щодо вимоги відповідача про надання для перевірки полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, зазначив про необхідність повідомлення ним спочатку причин зупинки, а тому страхового полісу не надав, хоча мав його у наявності і останній був чинний з 12.07.2018 року. В подальшому, на неодноразові вимоги пояснити причину зупинки, старшим сержантом поліції ОСОБА_3 його було повідомлено про те, що під час керування автомобілем він не користувався ременем безпеки, що є порушенням ОСОБА_4 дорожнього руху, а тому зобов"язаний надати для перевірки також і поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу. Заперечуючи вказаний факт та не отримавши від відповідача доказів на підтвердження того, що під час руху він не був пристебнутий ременем безпеки, позивач повідомив працівника поліції про те, що за відсутності з його боку порушення ОСОБА_4 дорожнього руху відсутніми є також і підстави для зупинки транспортного засобу та надання для перевірки договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, оскільки така вимога може бути пред"явлена лише у випадку порушення водієм ОСОБА_4 дорожнього руху або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що не мало місце у даному випадку, однак його доводи відповідачем не були прийняті до уваги. Вважає, що факт відсутності порушення з його боку ОСОБА_4 дорожнього руху, яке полягало у не користуванні ременем безпеки під час керування транспортним засобом підтверджується також і тим, що відповідачем за дане порушення його не було притягнуто до адміністративної відповідальності, протокол за вказане адміністративне правопорушення не складався, а в оскаржуваній постанові від 13.07.2018 року взагалі відсутні будь-які відомості про допущене ним порушення ОСОБА_4 дорожнього руху, що стало підставою зупинки транспортного засобу під його керуванням. Крім того, заперечуючи законність дій старшого сержанта поліції ОСОБА_3, позивач зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був здійснений відповідачем без його участі, що свідчить про порушення останнім передбаченого чинним законодавством порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки йому, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не були роз"яснені права, передбачені ст.268 КУпАП.

В судовому засіданні по розгляду справи позивач викладені в позовній заяві вимоги підтримав повністю, прохав суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач по справі поліцейський СРПП Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший сержант поліції ОСОБА_3 не зявився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся відповідно до положень ч.3 ст.124, ст.ст.129, 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього доказами у встановлений судом строк не подав (а.с.37-38, 50-51, 52, 57).

За вказаних обставин, з урахуванням положень ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України розгляд адміністративної справи здійснюється за відсутності відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Устинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, в судове засідання по розгляду адміністративної справи не з"явився. Згідно письмової заяви прохав розглянути справу без його участі за наявними в ній матеріалами (а.с.59), що відповідно до вимог ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України не перешкоджає розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом по справі встановлено, що 13 липня 2018 року відповідачем - старшим сержантом поліції ОСОБА_3 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №263659, якою на позивача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13.07.2018 року о 12 год. 35 хв. ОСОБА_2 в смт.Новгородка по вул.Криворіжській керував автомобілем ВАЗ-21063, номерний знак НОМЕР_1, не маючи при собі та не предявивши поліс обов'язкового страхування, чим порушив п.2.1. (ґ) ОСОБА_4 дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. При цьому в п.10 постанови «Копію постанови мною отримано» відповідачем ОСОБА_3 зазначено про те, що особа, притягнута до адміністративної відповідальності, дослівно, «від підпису відмовився в присутності свідків». Запис про відмову позивача в отриманні копії даної постанови - відсутній. Натомість в резолютивній частині постанови мається відмітка про те, що копія постанови надіслана рекомендованим листом за вих.номером 3835/120-2018 від 14.07.2018 року (а.с.22).

Будь-яких інших записів про порушення позивачем ОСОБА_2 вимог ОСОБА_4 дорожнього руху, що стали підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскаржувана постанова не містить.

Згідно доданої позивачем до позовної заяви копії поліса №АМ/4632325 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вказаний договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії: з 12.07.2018 року до 11.07.2019 року, страхувальником є ОСОБА_2, а забезпеченим транспортним засобом - ВАЗ 2106, тип ВІ номерний знак НОМЕР_1 (а.с.24).

Таким чином, на дату складення відповідачем постанови 13.07.2018 року позивачу страховиком - Кіровоградською дирекцією ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вже був виданий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до укладеного між ними договору від 11.07.2018 року (а.с.24).

Виконуючи приписи ст.244 КАС України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, як учасником судового процесу, щодо наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися його вимоги, в тому числі вирішуючи питання про те, чи були порушені права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно розяснень п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» до правових актів індивідуальної дії належать рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті субєктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до положень ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, під час розгляду даної адміністративної справи, судом перевірялось дотримання відповідачем, як субєктом владних повноважень, зазначених вище вимог, зокрема, того, чи була постанова про накладання адміністративного стягнення від 13.07.2018 рокуприйнята ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, обґрунтовано, добросовісно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі, врегульовані нормами Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ОСОБА_4 дорожнього руху), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.8, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію»).

Згідно положень ст.35 вказаного Закону, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив ОСОБА_4 дорожнього руху;2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Відповідно до п.п.«ґ» п.2.1 ОСОБА_4 дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих ОСОБА_4, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п.2.4 ОСОБА_4 дорожнього руху).

Пунктами 21.2, 21.3 ст.21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, крім інших, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобовязана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс предявляється посадовим особам органів, визначених у п.21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Таким чином, системний аналіз зазначених вище правових норм, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський, діючи виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України, може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, лише у тому разі, якщо водій порушив ОСОБА_4 дорожнього руху, та зобов'язаний при цьому поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. В свою чергу водій на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог ОСОБА_4 та пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.п.2.1 ОСОБА_4 дорожнього руху, зокрема, і поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на викладене, необхідною передумовою для визнання законною вимоги поліцейського щодо пред'явлення водієм полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є порушення водієм ОСОБА_4 дорожнього руху або скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди, за наявності якого (яких) у водія виникає обов'язок пред'явити для перевірки такий поліс (сертифікат).

Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваної позивачем постанови серія НК №263659, відповідачем - старшим сержантом поліції ОСОБА_3 при розгляді справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху було встановлено, що позивач ОСОБА_2 здійснював керування автомобілем ВАЗ-21063, не маючи при собі та не предявивши полісу обовязкового страхування. При цьому інших обставин, передбачених ст.35 Закону України «Про національну поліцію», які б надавали право відповідачу зупинити транспортний засіб під керуванням позивача, як водія, та предявити до нього вимогу про надання для перевірки документів, постанова не містить; належних та допустимих доказів вчинення позивачем порушення ОСОБА_4 дорожнього руху під час керування транспортним засобом 13.07.2018 року близько 12 год. 35 хв. по вул.Криворіжській в смт.Новгородка Кіровоградської області, яке стало підставою для зупинки автомобіля позивача, відповідачем суду надано не було, що свідчить про здійснення ним контролю за наявністю у позивача полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та дотриманням ОСОБА_4 дорожнього руху не на підставі та з перевищенням повноважень, наданих йому законом.

При цьому суд також приймає до уваги, що пояснення позивача ОСОБА_2 про відсутність порушення ним ОСОБА_4 дорожнього руху під час керування транспортним засобом, не були спростовані відповідачем під час судового розгляду даної адміністративної справи, оскільки відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього доказами правомірності прийнятого рішення відповідачем до суду подано не було.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.9 КАС України, яка передбачає право суду вживати визначених законом заходів, необхідних для з"ясування всіх обставин у справі, в тому числі витребування доказів з власної ініціативи, ухвалою суду від 27.09.2018 року, з метою прийняття законного та обгрунтованого рішення, від Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції в Кіровоградській області було витребувано запис з нагрудної відеокамери (відеорегістратора) інспектора СРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 за 13 липня 2018 року за фактом зупинення ним транспортного засобу під керуванням гр-на ОСОБА_2, або показань інших технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису вказаної зупинки (а.с.43-45). Між тим, на дату проведення судового розгляду адміністративної справи 23.10.2018 року відповідач в судове засідання не зявився, витребувані докази суду надано не було, про причини неможливості їх подання суд повідомлений також не був.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 вказаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини одним із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом (п.26 рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, заява № 7460/03; п.23 рішення у справі "Гурепка проти України (№2)" від 08 липня 2010 року, заява №38789/04).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, саме відповідач, як субєкт владних повноважень, зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови серія НК №263659 від 13.07.2018 року, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ОСОБА_4 дорожнього руху, що стало підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, повідомлення позивачу конкретних причин зупинки та здійснення розгляду справи в присутності позивача з дотриманням положень ст.268 КУпАП.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача фактично було притягнуто до адміністративної відповідальності лише за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, тобто за непред'явлення полісу (сертифікату) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; відповідачем, перед прийняттям вказаного рішення, об'єктивних доказів (показань свідків, відеозапису тощо), необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, що стало підставою для зупинки транспортного засобу під його керуванням, зібрано не було, що підтверджується відсутністю в оскаржуваній постанові відповідного запису в графі 9 «До постанови додаються»; і в судове засідання по розгляду справи по суті відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, не було надано жодних доказів, покладених ним в основу прийнятого стосовно позивача рішення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, хоча судом йому була надана можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставили його в суттєво менш сприятливе становище порівняно з позивачем.

Отже, з оскаржуваної постанови не вбачається, що у відповідача були законні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, вичерпний перелік яких передбачений ст.35 Закону України «Про національну поліцію», і, як наслідок, законне право вимагати від позивача предявлення ним для перевірки договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що за відсутності інших визначених законом підстав, наявність яких не була доведена відповідачем, може здійснюватись виключно у випадку порушення водієм ОСОБА_4 дорожнього руху.

Крім того, в резолютивній частині оскаржуваної постанови відповідачем зазначено про те, що копія постанови надіслана рекомендованим листом за вих.номером 3835/120-2018 від 14.07.2018 року. При цьому вказана постанова не містить запису про відмову позивача ОСОБА_2 від отримання копії постанови за результатами розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. З огляду на викладене, надані позивачем ОСОБА_2 пояснення щодо складення оскаржуваної постанови без його участі, не були спростовані відповідачем належними та допустими в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України доказами, оскільки зі змісту прийнятого ним, як суб"єктом владних повноважень, рішення, не вбачається підстав для надсилання позивачу копії постанови від 13.07.2018 року рекомендованим листом (поштою) за умови відсутності відповідного запису про його відмову в її отриманні.

За змістом п.п. 8-9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП). Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Разом з тим, доказів на підтвердження факту роз'яснення позивачу, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, а також доказів перевірки доводів позивача щодо обставин адміністративного правопорушення, оцінки цих пояснень під час винесення оскаржуваної постанови або мотивів відхилення таких доводів, поліцейським ОСОБА_3 суду надано не було.

Таким чином, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що всупереч ст.245 КУпАП відповідач не вжив заходів для повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі, а винесена суб'єктом владних повноважень постанова від 13.07.2018 року не відповідає вимогам обґрунтованості та безсторонності (неупередженості), передбаченим п.п.3, 4 ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в п.19 постанови від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, помилковими є посилання суду апеляційної інстанції на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція щодо неналежності, як доказу, самого лише описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення, на підтвердження вчинення особою такого порушення, викладена Верховним Судом і в п.19 постанови від 26 квітня 2018 року у справі №211/3520/16-а.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст. 286 КАС України).

На підставі викладеного, враховуючи ненадання відповідачем ОСОБА_3 в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, що свідчить про безпідставність вимоги відповідача щодо надання позивачем для перевірки поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; не доведеність відповідачем, як суб"єктом владних повноважень правомірності своїх дій згідно положень ч.2 ст.2 КАС України щодо прийняття ним постанови на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та законами України, обгрунтовано та неупереджено, із урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, та не надання суду обгрунтованих доводів щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №263659 від 13.07.2018 року та відсутність в діях позивача ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, у зв"язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

З приводу позовної вимоги про визнання протиправними дій поліцейського СРПП старшого сержанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки прийняття судом вказаного рішення за наслідками розгляду адміністративної справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не передбачене правовими нормами ч.3 ст.286 КАС України, а скасування оскаржуваної позивачем постанови від 13.07.2018 року серії НК №263659 є достатнім способом захисту порушеного права позивача, охоплює собою визнання протиправними дій відповідача, як суб"єкта владних повноважень по її складенню, що відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому оскарженню не підлягають. Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінету Міністрів України.

Згідно положень ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, а судові витрати інших осіб, пов"язані з розглядом справи, відсутні, суд приходить до висновку про необхідність компенсувати судові витрати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінету Міністрів України.

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 20, 72-77, 90, 94, 132, 139, 241, 243, 246, 255, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Устинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №263659 від 13 липня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським СРПП Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 - закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про визнання протиправними дій поліцейського СРПП Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, 05 жовтня 1984 народження, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, поштовий індекс 28600, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач: поліцейський СРПП Новгородківського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший сержант поліції ОСОБА_3, місцезнаходження: вул.Центральна, буд.№2 смт.Новгородка Кіровоградської області, поштовий індекс 28200.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Устинівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ідентифікаійний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34565316, місцезнаходження: вул.Благодатна, буд.№1 смт.Устинівка Кіровоградської області, поштовий індекс 28600.

Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду (до 03 жовтня 2018 року - Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд) або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Повне рішення проголошено 24 жовтня 2018 року.

Головуючий С.Ю.Атаманова