Справа № 826/8669/17
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8669/17 Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Коломійцева А.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.18р. у справі №826/8669/17 за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними та скасування постанов

у с т а н о в и в:

У липні 2017 року Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.11.16р. ВП №52864389 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я.;

визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.08.17р. ВП №52864389 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.18р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги Апелянт мотивує тим, що державним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження, за відсутності правових підстав для цього, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору до Позивача не надходила, Відповідачем суду не надана; Позивачем добровільно виконано рішення суду про стягнення боргу, без вчинення будь-яких дій з примусового виконання такого рішення, оскільки стягувач (банк) звернув стягнення на предмет іпотеки (квартиру) поза рамками виконавчого провадження, у зв'язку з чим за заявою стягувача виконавчий лист було повернуто без виконання 09.11.2016 року.

Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Втім представник Відповідача двічі у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані ухвалою апеляційного суду від 10.10.18 додаткові докази у справі не надав.

Отже, враховуючи визначені статтею 287 КАС особливості провадження у справах даної категорії, зокрема, щодо десятиденного строку розгляду справи апеляційним судом, а також правила частини 3 статті 268 КАС України, колегія суддів вирішила, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як установлено судом, 11 листопада 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управляння державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №52864389.

В рамках вказаного виконавчого провадження 18 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управляння ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийнято постанову ВП №52864389 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Як вбачається з оспорюваної постанови від 11.11.2016, підставою для відкриття виконавчого провадження відповідачем зазначено постанову Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВП №49455710 від 08.04.16р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 25 164,31 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 644 957,44 грн.

Вказана постанова ВП №49455710 від 08.04.16р. у матеріалах справи відсутня. Наявність такої і підстави для її винесення заперечує Позивач, вказуючи на те, що не отримував її. При цьому, Позивач посилається, що рамках іншого виконавчого провадження ВП №49455710, відкритого постановою державного виконавця 27.11.15р. з виконання виконавчого листа, виданого 06.04.15 на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 251 643,18 дол. США (а.с.16), державним виконавцем фактично ніякі дії з примусового виконання виконавчого документа не вчинялись, оскільки стягувач (банк) набув право звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру) та прийняв предмет іпотеки у власність відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку», тобто поза рамками виконавчого провадження ВП №49455710. Вказана обставина слугувала підставою для повернення виконавчого листа без виконання стягувачеві згідно постанови державного виконавця від 09.11.16р. (а.с.17).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем прийнято оспорювані постанови відповідно до закону.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий зроблений без з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з'ясування судом обставин справи, що вимагає вжиття судом визначених законом заходів, необхідних для з'ясування усіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (пункт 4 частини 3 статті 2, частина 4 статті 9 КАС України).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» визначено, що кожен доречний і важливий аргумент особи має бути проаналізований і одержати відповідь суду. В умовах дії такого принципу суди не повинні обмежуватися заявленими сторонами доводами та поданими ними доказами, а мають здійснювати активну роль у встановленні об'єктивної істини, вживаючи усіх можливих заходів для перевірки та встановлення усіх фактичних даних зі спору.

Пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України від 02.06.16р. №1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

За змістом статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно частини 8 статті 28 Закону України від 21.04.99р. №606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції, що була чинною на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору) передбачено, що така потсанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Отже, закон визначає підстави для відкриття виконавчого провадження, серед яких, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яка в обов'язковому порядку надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять постанову про стягнення виконавчого збору від 08.04.16р. ВП №49455710, на підставі якої відкрито оспорюване виконавче провадження, ухвалою апеляційного суду від 10.10.18р. було витребувано у Відповідача таку постанову, у зв'язку з чим відкладено розгляд справи та продовжено строк її розгляду (ухвала надіслана Відповідачу як шляхом скерування на офіційну електронну адресу, так і поштовим зв'язком і отримана Відповідачем 16.10.18р, що підтверджується матеріалами справи).

Втім, витребуваних судом доказів Відповідач апеляційному суду не надав, представник Відповідача двічі в судове засідання апеляційного суду не з'явився.

За правилами статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідано до частини 9 цієї ж норми КАС, у разі неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно частини 2 статті 77 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних доказів дає підстави суду для висновку, що останнім не доведено правомірність свого рішення про відкриття виконавчого провадження, та як наслідок не доведено наявність правових підстав для винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи Позивача, що, у свою чергу, є правовою підставою для задоволення позову.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.18р. та ухвалення нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 311, 315, 317, 322 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.18р. у справі №826/8669/17 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.18р. у справі №826/8669/17 - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.11.16р. ВП №52864389 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я.

Визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.08.17р. ВП №52864389 винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я.

Постанова суду набирає законної сили з дати її постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.