Справа № 539/2583/16-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 539/2583/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Старосуда М.І.

суддів: Яковенка М.М. , Тацій Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2018р. про відмову в розясненні рішення суду по справі № 539/2583/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, в якому просила суд :

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо припинення та не поновлення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1;

- зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 20.01.2016 року по 12.09.2016 року з урахуванням здійснених виплат.

05 жовтня 2016 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 539/2583/16-а, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про відмову в призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити позивачу щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 за період з 09.06.2016 р. по 12.09.2016 р. включно. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

07 червня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.10.2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У даній ухвалі судом касаційної інстанції вказано, що визначаючи в своєму рішенні датою початку (відновлення) виплати позивачеві щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання 09.06.2016 року (з часу відмови відповідача у призначенні допомоги), суд першої інстанції виходив з того, що підставою для призначення та виплати особі вказаної допомоги є її звернення, однак, при розгляді особової справи ОСОБА_1 встановлено відсутність у справі такого її звернення. При цьому, посилання позивача на те, що лист УПСЗН виконкому Лубенської міської ради № 02-18/2201 від 09.06.2016 року фактично є відповіддю, на адресовану позивачкою Президенту України заяву від 20.01.2016 року, направлену в подальшому Адміністрацією для розгляду за належністю до Полтавської обласної державної адміністрації, залишились поза увагою суду першої інстанції, який, не надавши оцінки цим обставинам, зазначеної заяви не витребував та не дослідив. Суд апеляційної інстанції зазначеного недоліку не усунув, незважаючи на додану позивачем до заперечень на апеляційну скаргу копію заяви, адресованої Президенту України, зареєстрованої його приймальнею 20.01.2016 року. У звязку з викладеним, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій не виконано встановленого статтею 11 КАС України обовязку щодо вжиття всіх передбачених законом заходів, необхідних для зясування обставин справи (у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи).

10 липня 2017 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі № 539/2583/16-а позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 25.02.2016 року по 12.09.2016 року. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 за період з 25.02.2016 року по 12.09.2016 року включно, з урахуванням виплачених сум. Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 за період з 13.01.2016 року по 25.02.2016 року залишено без розгляду.

20 вересня 2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду залишено без задоволення апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.07.2017р. по справі № 539/2583/16-а скасовано в частині залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання призначити і виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам за період з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року. Адміністративну справу № 539/2583/16-а направлено до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для продовження розгляду справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання призначити і виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам за період з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року.

В іншій частині постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.07.2017р. по справі № 539/2583/16-а залишено без змін.

23 листопада 2017 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області задоволено позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 за період з 20.01.2016 року по 25.02.2016 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулось із заявою про роз'яснення постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2017 у справі № 539/2583/16-а, оскільки рішення є незрозумілим для відповідача в частині виплати ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання у звязку з тим, що Порядок фінансування адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 та не передбачає фінансування коштів на виконання судових рішень.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2018р. в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення у справі відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою заяву задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що виплата соціальних грошових компенсацій у Полтавській області здійснюється Центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а тому неможливо виконати судове рішення у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 254 КАС України, виходив з того, що зі змісту мотивувальної та резолютивної частини постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2018 встановлено, що суть тексту судового рішення ясна та не двозначна, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз'яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує, а доводи заявника зводяться до переоцінки рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

У пункті 19 постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз'яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз'яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз'яснення є його складовою, тому заява про роз'яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз'яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і ухвалення додаткового рішення цим же судом.

Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Таким чином, процесуальна процедура роз'яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону виходить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз'яснення судового рішення.

Виходячи з викладеного, роз'яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз'яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі 823/361/18.

Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частини постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.11.2018, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказане рішення є зрозумілим, труднощів в розумінні не викликає, тому розширеного тлумачення шляхом його роз'яснення не потребує, а резолютивна частина судового рішення повністю узгоджується з вимогами статті 246 КАС України "Зміст рішення" та містить усі необхідні складові та реквізити.

Мотиви для роз'яснення судового рішення від 23.11.2018 у справі № 539/2583/16-а, наведені заявником, є фактично вимогою про роз'яснення порядку його виконання, що суперечить нормам статті 254 КАС України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що у задоволенні заяви про надання роз'яснення в адміністративній справі 539/2583/16-а слід відмовити, є правомірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.254, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03.08.2018 по справі № 539/2583/16-а залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4