Справа № 1640/3155/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа №1640/3155/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Вязун К.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними, визнання неправомірним рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій щодо відмови здійснити перерахунок пенсії протиправними; визнання неправомірним рішення від 22.08.2018 №281 щодо відмови у перерахунку пенсії; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з 22.05.2018 на підставі оновленої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої Головним Управлінням Держаної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 15.05.2018 №02-2924/12, за 7 днів роботи у 3-й зоні небезпеки Чорнобильської АЕС, з 25.07 по 31.07.1986, виходячи із заробітку 995,65 карбованців, з розрахунком заробітної плати за повний календарний місяць, відповідно до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, з виплатою пенсії в подальшому та з урахуванням перерахунків пенсії відповідно до урядових рішень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що на підставі судових рішень у справі №816/1157/15-а ОСОБА_1 видано та пред'явлено до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 році. Зазначена довідка від 15.05.2018 №02-2924/12 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 році, на думку позивача, є підставою для обчислення (перерахунку) пенсії в розмірі відшкодування фактичних збитків, однак, рішенням Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.08.2018 №281 ОСОБА_1 протиправно відмовлено в перерахунку пенсії, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відзиві на позов від 10.10.2018 відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що з аналізу довідки від 15.05.2018 №02-2924/12 управлінням встановлено, що довідка видана з порушенням чинного законодавства, у довідці не зазначено, на підставі яких первинних документів зроблено розрахунок заробітної плати ОСОБА_1, що, на думку відповідача, свідчить про те, що довідка оформлена на підставі припущень про можливе отримання позивачем заробітної плати у такому розмірі.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу за даної явки та наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи.

У 1986 році позивач проходив службу у воєнізованій пожежній частині №15, підпорядкованій загону ВПО-1 м. Кременчука, що входив у структуру відділу пожежної охорони УВС Полтавського облвиконкому, на посаді інструктора пожежної безпеки у званні капітан внутрішньої служби .

У період з 25.07.1986 по 25.08.1986 позивач виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 у справі №816/1167/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково: зобов'язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року та видати довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 у справі №816/1167/15-а апеляційні скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - залишено без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 у справі №816/1167/15-а - змінено, виклавши абзац 2 резолютивної частини постанови у наступній редакції:

"Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року з урахуванням:

- подвійного розміру посадового окладу та окладу за спеціальне звання;

- використання коефіцієнту кратності 3, 5 за перебування в І та ІІІ зонах небезпеки ЧАЕС відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26 травня 1986 року №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";

- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби;

- нарахування до 60% преміювання за бездоганну службу в зоні Чорнобильської АЕС із її збільшенням вдвічі та врахуванням коефіцієнта кратності 3, 5 при роботі в зонах небезпеки І, ІІІ Чорнобильської АЕС;

- подвоєння оплати праці за роботу у вихідні дні 27 липня 1986 року; 3, 10, 17, 24, серпня 1986 року, з урахуванням зони небезпеки.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про грошове утримання з урахуванням проведеного перерахунку."

В іншій частині постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 у справі №816/1167/15-а - залишено без змін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 у справі №816/1167/15-а змінено спосіб і порядок виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 у справі №816/1167/15-а у справі №816/1167/15-а шляхом встановлення обмеження нарахування преміювання ОСОБА_1 за бездоганну службу в зоні Чорнобильської АЕС у розмірі 400 карбованців за місяць.

15.05.2018 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 у справі №816/1167/15-а, зі змінами за постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 про зміну способу та порядку проведено перерахунок грошового утримання за період роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 25.07. по 25.08.1986 та видано довідку від 15.05.2018 №02-2924/12.

22.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії, у якій просив перевести з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Рішенням від 22.08.2018 №281 Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відмовило ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії згідно заяви від 22.05.2018 та довідки про заробітну плату від 15.05.2018 №02-2924/12, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, оскільки обчислення заробітку за період роботи в зоні відчуження з 25.07.1986 по 25.08.1986 проведено з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно оскаржуваного рішення, на думку відповідача, безпідставно без надання підтверджуючих документів, проведено нарахування премії у розмірі 60%, підстави для застосування показників кратності до годинної тарифної ставки, підвищеної на 100%, врахування доплати за час перебування в резерві в стані бойової готовності в заробіток для обчислення пенсії відсутні.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу положень статті 70 зазначеного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 №10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 №1767-рс і від 11.12.1986 №2488-рс.

Також, розсекречуються прийняті до виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5, від 10.06.1986 №207-7, Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 №530-рс, від 16.12.1986 №694-рс, від 06.01.1988 №12-рс та Листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986, №58с від 11.06.1986, №132с від 16.09.1986, №179с від 25.12.1986, №8с від 22.01.1988. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986 №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Крім того, оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно з Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986№964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Відповідно до пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" встановлено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 (Постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Згідно з Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7).

На підставі пункту 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС №524-156 від 07.05.1986, пунктів 1, 4 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС №665-195 від 05.06.1986, пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок №207-7 від 10.06.1986, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР №0130 від 11.05.1986 та №0189 від 30.06.1986, вказівка МВС СРСР №35з від 30.05.1986).

Згідно вказівки МВС СРСР №1/5725 від 21.10.1986 видана вказівка ГУ ДПО №3/7/1587 від 17.12.1986 "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

Також, Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.10.1986 №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно з пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Вказаною постановою також визначено, що для працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії, в зоні іонізуючого опромінення, встановлюється шестигодинний робочий день (пункт 4). З огляду на викладене, інший час підлягав врахуванню як знаходження в резерві в стані бойової готовності.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про правонаступництво України" закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців", працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. (Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань).

З урахуванням викладених норм, суд вважає, що дія приписів пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7 поширюється на військовослужбовців органів УВС.

При цьому, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.01.2017 у справі №816/1167/15-а підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 25.07.1986 по 25.08.1986 виконував службові обов'язки у зоні Чорнобильської АЕС загалом 32 доби, з них: 31 добу - у третій зоні та одну добу - у першій зоні.

Як встановлено у ході розгляду справи №816/1167/15-а зі змісту витягу з наказу Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів від 31.07.1986 №89лс "По особовому складу" на дату відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді інстурктора 15-ї воєнізованої пожежної частини з охорони Автомобільного заводу м. Кременчука у званні капітан внутрішньої служби. Воєнізована пожежна частина №15 була підпорядкована загону ВПО-1 м. Кременчука, що входив у структуру відділу пожежної охорони УВС Полтавського облвиконкому.

Таким чином, розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 проводився на підставі рішення суду у справі №816/1167/15-а, яке набрало законної сили, з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців, а саме - виходячи з: - використання коефіцієнту кратності 3, 5 за перебування в І, ІІІ зонах небезпеки ЧАЕС відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 26.05.1986 №0149 "Про додаткові виплати особовому складу органів і внутрішніх військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС";- застосування нарахування денного грошового утримання за 6 годин роботи щодобово та розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності за 18 годин щодоби; - нарахування 60% преміювання за бездоганну службу в зоні ЧАЕС відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ СРСР від 30.06.1986 №0189 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення особового складу органів і військ МВС СРСР, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища" із збільшенням удвічі та урахуванням коефіцієнту кратності 3, 5 за перебування в І та ІІІ зонах небезпеки ЧАЕС, а також подвійною оплатою за роботу у вихідні дні, з урахуванням кратності зони небезпеки та обчислення за одну годину як 1/3 години робочого часу за період несення служби у стані бойової готовності, понад середньомісячної заробітної плати, у порівняннями із установленими чинним законодавством нормами.

Суд зауважує, що частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд звертає увагу, що Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області було співвідповідачем у справі №816/1167/15-а, відповідно, було обізнане з підставами та мотивами видачі довідки.

Водночас, статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Оскільки судовими рішеннями у справі №816/1167/15-а, які набрали законної сили, встановлено необхідність видачі ОСОБА_1 довідки із зазначенням у ній відповідних показників, коефіцієнтів та складових, то достовірність, зазначеної у довідці інформації на підставі рішення суду, що набрало законної сили, не може ставитися Кременчуцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області під сумнів за відсутності відповідних доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.08.2018 №281 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням встановлених обставин та позиції відповідача у даній справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про зобов'язання Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2018 на підставі оновленої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої Головним Управлінням Держаної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 15.05.2018 №02-2924/12, за 7 днів роботи у 3-й зоні небезпеки Чорнобильської АЕС, з 25.07 по 31.07.1986, виходячи із заробітку 995,65 карбованців, з розрахунком заробітної плати за повний календарний місяць, відповідно до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Разом з тим, суд вважає вимоги позивача в частині визнання дій щодо відмови здійснити перерахунок пенсії протиправними такими, що задоволенню не підлягають з огляду на те, що вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Водночас дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несе рішення від 22.08.2018 №281, оскільки саме зазначене рішення має вплив на його права та інтереси.

Крім того, позовна вимога про зобов'язання виплати пенсії в подальшому та з урахуванням перерахунків пенсії відповідно до урядових рішень задоволенню не підлягає, оскільки зазначена позовна вимога є передчасною. У суду відсутні підстави вважати, що після перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідач буде відмовлятися її виплачувати та про водити перерахунки.

Суд зазначає, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Отже, заявлений позов, на переконання суду, є частково обґрунтованим, у зв'язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підстав вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39617, рнокпп НОМЕР_1) до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика Набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) про визнання дій протиправними, визнання неправомірним рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.08.2018 №281 щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2018 на підставі оновленої довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої Головним Управлінням Держаної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області від 15.05.2018 №02-2924/12, за 7 днів роботи у 3-й зоні небезпеки Чорнобильської АЕС, з 25.07 по 31.07.1986, виходячи із заробітку 995,65 карбованців, з розрахунком заробітної плати за повний календарний місяць, відповідно до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Суддя К.І. Клочко