Справа № 814/1347/17
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2018 року

Київ

справа №814/1347/17

адміністративне провадження №К/9901/48673/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року (головуючий суддя - Яковлєв О.В., судді - Танасогло Т.М., Запорожан Д.В.) у справі

за позовом ОСОБА_3

до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області

про визнання незаконним звільнення та скасування наказу від 19.06.2017 року №139 о/с, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 10 липня 2017 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області про визнання незаконним звільнення та скасування наказу від 19.06.2017 р. №139 о/с, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001 ідентифікаційний код 40108735) про визнання незаконним звільнення та скасування наказу від 19.06.2017 р. №139 о/с, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовлено.

3. Відмовляючи в задоволенні позову, суд зазначив, що атестування позивача відповідно до п.3 ч.2 ст. 57 Закону України « Про Національну поліцію» було проведено для вирішення питання про звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність. Посилання позивача на те, що він не повинен проходити атестацію на підставі норм Закону України «Про професійний розвиток працівників», оскільки його тільки 24.03.2017 року призначили на посаду інспектора-криміналіста та він працював на цій посаді менше року, судом не прийнято до уваги, оскільки позивач працює в ОВС з 2001 року. Суд врахував, що відсутність в діях позивача ознак кримінального правопорушення не свідчить про відсутність в його діях ознак дисциплінарного проступку, тому, оцінивши докази відповідно до ст.90 КАС України, суд дійшов висновку, що позивач повинен був виконати наказ №103 про проведення атестування та з'явитись на тестування і співбесіду. Надані відповідачем матеріали службових розслідувань, атестаційний лист, на думку суду, свідчать, що позивач характеризується керівництвом негативно, на перевірку теоретичних знань та професійних якостей не з'явився, в результаті проведення навчально-тренувальних зборів позивач показав відсутність теоретичних знань порядку та правил застосування вогнепальної зброї. Також у позивача наявне дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність, висновками службових розслідувань від 28.10.2016 року, 25.04.2017 року, 05.05.2017 року за скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 встановлено нетактовну поведінку позивача. Відтак, суд дійшов висновку, що надані докази підтверджують порушення позивачем встановлених чинним законодавством обов'язків (ст.18 Закону України "Про Національну поліцію"), Правил етичної поведінки.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

4.1. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року скасовано, ухвалено у справі нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3.

4.2. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 19 червня 2017 року №139 «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_3.

4.3. Поновлено ОСОБА_3 на посаді інспектора-криміналіста слідчого відділення Казанківського відділення поліції Новобузького відділу поліції з 21 червня 2017 року.

4.4. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 червня 2017 року по 19 березня 2018 року у сумі 63 186,80 грн.

4.5. Постанову в частині поновлення на службі та стягнення місячного заробітку в межах місячного платежу у сумі 10 082,98 грн. звернуто до негайного виконання.

5. Задовольняючи позов, апеляційний суд вказав на те, що наказом ГУНП в Миколаївській області від 24 березня 2017 року №61 о/с «По особовому складу» позивача призначено на посаду інспектором-криміналістом слідчого відділення Казанківського відділення поліції Новобузького відділу поліції, при цьому вказаний наказ не містить жодних застережень щодо тимчасовості призначення позивача на вказану посаду, а відтак питання про відповідність позивача новій посаді вирішено у момент видання наказу про його призначення. Між тим, суд апеляційної інстанції врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про професійний розвиток працівників» атестуванню не підлягають, зокрема, працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. Вказані положення ЗУ «Про професійний розвиток працівників», як зазначив апеляційний суд, є загальними (базовими) щодо регулювання відносин із атестування працівників, які, в свою чергу, не суперечать положенням ЗУ «Про Національну поліцію», а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських. Оскільки судом першої інстанції не досліджено вказаних обставин та зроблено помилковий висновок щодо правомірності призначення спірної атестації позивача, а як наслідок правомірності звільнення останнього із займаної посади, колегія суддів визнала за необхідне поновити позивача на раніше займаній посаді та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

6. 23 квітня 2018 року Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - скаржник, ГУНП) звернулось до Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року, в якій просило скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

7. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначає, що підставою для проведення атестування позивача слугували обставини необхідності вирішення питання про його звільнення з поліції через службову невідповідність. Підставою вирішення цього питання слугував висновок службового розслідування від 05.05.2017 року, в ході якого встановлено черговий факт порушення позивачем службової дисципліни за наявності неповної посадової відповідності. Скаржник вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано положення діючого законодавства та зроблено правильні висновки.

8. Позивачем до суду надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказано на безпідставність та необґрунтованість доводів скаржника. Позивач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

9. Позивач надав до суду заперечення щодо обґрунтованості висновків відзиву на касаційну скаргу, в яких вказав на безпідставність наведених відповідачів доводів та їх бездоказовість.

10. Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Позивач з 2001 року по листопад 2015 проходив службу в органах внутрішніх справ.

12. Наказом від 04.01.2016 №2 о/с позивача призначено на посаду слідчого Казанківського відділення поліції Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

13. Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №814/2452/16 скасовано наказ від 07.11.2016 про звільнення позивача зі служби через скорочення штатів та поновлено на посаді.

14. Наказом №5 о/с від 06.01.2017 позивача поновлено на посаді слідчого Казанківського відділення поліції Новобузького відділу поліції капітана поліції ОСОБА_3

15. 24.03.2017 наказом ГУНП в Миколаївській області №61 о/с позивача призначено інспектором-криміналістом слідчого відділення Казанківського відділення поліції Новобузького відділу поліції.

16. Наказом ГУНП в Миколаївській області №103 від 13.05.2017 вирішено провести атестування позивача відповідно до п.3 ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Позивач ознайомився з цим наказом 19.05.2017 року, що підтверджується його особистим підписом.

17. 22.05.2017 о 14-30 год. позивача було ознайомлено із службовою телеграмою про проведення його тестування 23.05.2017 об 11-00 годині.

18. 24.05.2017 позивача було ознайомлено з проведенням тестування повторно 26.05.2017 об 11-00 год.

19. 31.05.2017 позивача повідомили, що атестаційна комісія ГУНП в Миколаївській області запрошує його на співбесіду 06.06.2017 о 9:30 годині.

20. 12.06.2017 позивача повідомили, що атестаційна комісій №1 ГУНП в Миколаївській області прийняла рішення про розгляд матеріалів за відсутністю позивача та прийняла рішення про невідповідність займаній посаді та звільнення зі служби в Національній поліції.

21. 19.06.2017 наказом ГУНП в Миколаївській області №139 о/с капітана поліції ОСОБА_3 інспектора-криміналіста слідчого відділення Казанківського відділення поліції Новобузького відділу поліції відповідно до Закону України « Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції: за ст.77 ч.1 п.5 (через службову невідповідність).

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

22. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

23. Стаття 57 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580): атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

24. Пункт 10 Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1465 від 17.11.2015 року (далі - Інструкція №1465): з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування &?д;…&gт;.

25. Пункт 11 Інструкція №1465: атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

26. Пункт 12 Інструкції №1465: за рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії &?п;…&?н;.

27. Пункт 16 Інструкції № 1465: атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки;5) наявність заохочень;6) наявність дисциплінарних стягнень;7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

28. Частина 1 статті 12 Закону України «Про професійний розвиток працівників» від 12 січня 2012 року №4312-VI (далі - Закон №4312): атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року &?н;…&g ;.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

32. З аналізу норм Закону №580 слідує, що атестація поліцейських є індивідуальним заходом, який здійснюється з метою оцінки ділових, професійних якостей поліцейських при призначені на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність поліцейського.

33. З матеріалів справи вбачається, що атестування позивача призначалось відповідно до п.3 ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», а саме задля вирішення питання про його звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказана підстава є окремою самостійною підставою проведення атестування поліцейського.

34. При цьому застосування в даному випадку приписів ст. 12 Закону №4312, що стосуються заборони проведення атестування працівника, який відпрацював на відповідній посаді менше одного року, є безпідставним.

35. Колегія суддів зазначає, що Закон №4312 дійсно є загальним (базовим) щодо регулювання відносин із атестування працівників, не суперечить положенням ЗУ «Про Національну поліцію», а тому поширюються на відносини з атестування поліцейських. Однак, цей Закон не повинен обмежувати положення, закріплені в спеціальному законодавстві. Пунктом 4 розділу IV Інструкції №1465 передбачено, що на поліцейських, які отримали нове призначення з вибуттям з підлеглості попередньому керівнику за три місяці і менше до початку атестування, атестаційні листи складаються за новим місцем служби з урахуванням матеріалів-характеристик, отриманих при прийнятті його на нову посаду та з особових справ. Тобто спеціальним законодавством передбачена можливість проведення атестування поліцейських без обмеження річним строком перебування на певній посаді, у зв'язку з чим, на думку Суду, при застосуванні положень Закону №4312 передусім необхідно враховувати підстави, з яких проводиться така атестація.

36. Крім того, колегія суддів критично оцінює висновки суду апеляційної інстанції щодо того, що наказ ГУНП в Миколаївській області від 24.03.2017 року №61 о/с не містить жодних застережень щодо тимчасовості призначення позивача на вказану посаду, а відтак питання про відповідність позивача новій посаді вирішено у момент видання наказу про його призначення.

37. Колегією суддів апеляційного суду помилково ототожнено поняття «невідповідність новій посаді» та «службова невідповідність». Так, наказ №103 від 13.05.2017 видано відповідачем для вирішення питання про звільнення позивача зі служби в поліції саме через службову невідповідність. При цьому, вирішення даного питання не пов'язано з відповідністю позивача новій посаді, на яку його було призначено у березні 2017 року.

38. Таким чином, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для проведення атестування позивача.

39. В свою чергу, досліджені судом першої інстанції обставини відсутності позивача на службі без поважних причин, нетактовної поведінки поліцейського ОСОБА_3 та невжиття ним відповідних реагувань на заяви та повідомлення на події в межах кримінальних проваджень, відображені у висновках службових розслідувань, факти неодноразового притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відсутності у позивача теоретичних знань, необхідних для проходження ним служби, та обставини систематичного невиконання ОСОБА_3 своїх службових обов'язків в своїй сукупності дають підстави для висновку про наявність підстав для звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність.

40. Також колегія суддів враховує встановлені судом першої інстанції обставини поведінки позивача під час проведення відносно нього процедури атестування. Судом встановлено, що позивач для проведення тестування та співбесіди не з'явився до атестаційної комісії, оскільки вважав, що наказ №103 від 13.05.2017 він не повинен виконувати відповідно до ст.60 Конституції України та ст.8 Закону України « Про Національну поліцію».

41. З огляду на зазначене, Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність скасування наказу про звільнення позивача, та, як наслідок, поновлення останнього на посаді зі стягненням суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

42. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині

43. Частиною 1 статті 352 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

44. В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до скасування цим судом рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону.

45. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 352 КАС України Суд вважає за необхідне касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області задовольнити, судове рішення суду апеляційної інстанції - скасувати, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року - залишити в силі.

46. Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

47. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області - задовольнити.

48. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року - скасувати.

49. Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2017 року - залишити в силі.

50. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа