Справа № 524/8/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 р. Справа № 524/8/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.09.2018 (суддя Андрієць Д.Д., м. Кременчук) по справі № 524/8/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича , Батальйона патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Іськова В.М., батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, в якому просив скасувати постанову серії АР №819330 від 20 листопада 2017 року, а провадження по справі - закрити.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.09.2018 позовні вимоги було задоволено.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР №819330, винесену 20 листопада 2018 року інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Іськовим Віталієм Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.133-1 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 20 листопада 2017 року інспектором роти №1 УПП в місті Кременчуці ДПП Іськовим В.В. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №819330, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.133-1 КУпАП.

В постанові зазначено, що 20.11.2017 о 07:00 в м.Кременчуці, по пров.Громадянському, 11 водій здійснив зберігання транспортного засобу РУТА А0483, номерний знак НОМЕР_1, що використовується для перевезення пасажирів, маршрут 3А, поза встановленими місцями їх стоянки, чим порушив вимоги ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність за ч.8 ст.133-1 КУпАП.

Позивач не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що доказів, які б достеменно підтверджували факт порушення позивачем порядку зберігання транспортного засобу, матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно скасуванню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт» власники (користувачі) автобусів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, повинні забезпечувати їх зберігання у спеціально пристосованих для цього приміщеннях, гаражах, на майданчиках, стоянках, забезпечених засобами охорони. Власникам (користувачам) транспортних засобів забороняється зберігання їх у житлових зонах поза спеціально відведеними для цього майданчиками. Органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції приймають рішення про організацію місць зберігання транспортних засобів на відповідній території та здійснюють контроль за їх діяльністю відповідно до законодавства.

Згідно з ч.8 статті 133-1 КУпАП зберігання транспортних засобів, що використовуються для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегія суддів зазначає, що з диску із відеозаписом, здійсненим нагрудною камерою поліцейського, не є можливим підтвердити позицію відповідачів про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підтвердив факт зберігання транспортного засобу в неналежному місці, оскільки з відеозапису вбачається, що надані позивачем пояснення були нечіткими та неповними.

Окрім того, з виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3424 від 15.12.2017, наданої позивачем, вбачається, що 20.11.2017 о 10:10 ОСОБА_2 був госпіталізований в нейрохірургічне відділення з діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу; Інсульт-гематома лівої гемісфери з мнестичними розладами; гіпертонічна хвороба ІІІ стадії.

Вказане підтверджує доводи позивача про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 перебував у хворобливому стані, не в повній мірі сприймав події, які відбуваються, і не зміг надати пояснення щодо того, де зберігався транспортний засіб.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься копія журналу обліку зберігання транспортних засобів ПП «Союз-Авто-Експрес», з якої вбачається, що транспортний засіб РУТА А0483, номерний знак НОМЕР_1, 20.11.2017 виїхав з території ПП «Союз-Авто-Експрес» (а.с.7).

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.133-1 КУпАП, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.09.2018 по справі № 524/8/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов