Справа № 813/1513/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1513/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Курпіта П.І., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Я», представник ОСОБА_1
до Державної фіскальної служби України, представник ОСОБА_2
про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Я» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило:

- визнати протиправним та незаконними дії ДФС України щодо не реєстрації (відмову в реєстрації) податкової накладної № 72 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобовязати ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 72 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач намагався зареєструвати податкову накладну № 72 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі Договору поставки № 21/07-17 від 21.07.2017 року, укладеного з контрагентом ТОВ «Хаск-Флекс», проте, реєстрацію податкової накладної було зупинено, про що на адресу товариства надійшла електронна квитанція № НОМЕР_1 від 15.12.2017 року. Згідно отриманої квитанції податкову накладну прийнято але реєстрацію зупинено. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

На виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 ПК України, позивачем в спростування висновків щодо невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД надано пакет документів та пояснення щодо реальності здійснення операції по відповідній накладній а саме: ТОВ «Нова Я» укладено з ТОВ «Хаск-Флекс» договір поставки № 21/07-17 від 21.07.2017 року. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Нова Я» зобовязується поставити та передати у власність ТОВ «Хаск-Флекс» певний товар, ТОВ «Хаск-Флекс» в свою чергу зобовязується приймати та оплачувати на умовах договору товар отриманий від ТОВ «Нова Я» у строки зазначені у договорі на підставі виставленого рахунку. Згідно податкової накладної №27111 від 27.11.2017 року, ТОВ «Нова Я» поставило товар на ТОВ «Хаск-Флекс» на суму 495094,80 грн. в т.ч. ПДВ та подало на реєстрацію податкову накладну № 72 від 27.11.2017 року. Доставка товару здійснювалась згідно Договору-заявки № 27/11 від 27.11.2017 року та Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.11.2017 року.

Незважаючи на подані пояснення та документи, їх не було враховано при розгляді питання реєстрації податкової накладної.

Рішенням комісії ДФС України № 521218/39269807 від 02.01.2018 року ТОВ «Нова Я» відмовлено в реєстрації податкової накладної № 72 від 27.11.2017 року з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не з достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не реєстрації податкової накладної, а твердження відповідача щодо невідповідності обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД є необґрунтованими. Спірна господарська операція в повному обсязі відображена в бухгалтерському обліку підприємства. Крім цього, надано усі копії документів, що підтверджують реальність поставки товару.

Також, позивач вважає дії відповідача щодо блокування податкових накладних протиправними, оскільки відповідачем не дотримано передбаченого алгоритму «блокування» та «розблокування» ПН.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила позов задоволити повністю.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечив з підстав, що на електронну адресу позивача надійшла квитанція про призупинення реєстрації податкової накладної, у звязку із невідповідністю такої накладної відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення ПН/РК затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 року за №567.

Відповідно до вимог постанови КМУ від 29.03.2017 року № 190, відповідачем прийнято Рішення від 02.01.2018року за № 521218/39269807 в Єдиному реєстрі податкових накладних у звязку з наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задовленні позову повністю.

Позивачем 08.06.2018 року через канцелярію суду подано відповідь на відзив, в якому позивач зазначив, що у відповідності до п. 201.16 ст. 201 ПК України в квитанціях має бути вказаний виключний перелік документів, які потрібно подати ПДВ до комісії ДФС. В порушення вищезазначених норм ПК України, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано конкретного переліку документів із наказу № 567, який повинен був подати платник.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 11.05.2018 року відкрито спрощене провадження у даній адміністративній справі. Ухвалою від 03.07.2018 року розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлені наступні обставини:

15.12.2017 року позивачем отримано квитанцію №, якою повідомлено позивача про зупинку реєстрації податкової накладної від 27.11.2017 року № 72, та виявлено такі помилки:

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом МФУ від 13.06.2017 року за №567. За результатами СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД.

02.01.2018 року комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято Рішення № 521218/39269807, яким відповідно до п.п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України відмовлено у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не згідний із діями відповідача щодо відмови йому в реєстрації податкових накладних, просить зобовязати відповідача здійснити реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Докази надані позивачем, копії: копія податкової накладної від 27.11.2017 № 72, контракту купівлі-продажу № 11-07/17 від 11.07.2017 року, МД № 158167 від 04.11.2017 року, фактури № VAT 196/MG/2017 року від 01.11.2017 року, специфікації № 0111 від 01.11.2017 року, CMR № 966842 від 04.11.2017 року, договору перевезення у міжнародному сполученні № 04/09/17 від 04.09.2017 року, акту виконаних робіт № 397С від 04.11.2017 року, прибуткової накладної № 158167 від 04.11.2017 року, МД № 161857 від 18.11.2017 року, фактури № VAT 209/MG4/2017 року, специфікації № 1611 від 16.11.2017 року, CMR № 520946 від 18.11.2017 року, договору перевезення у міжнародному сполученні № 10/07/17 від 10.07.2017 року, акту здачі-прийняття робіт № ОУ-00000451 від 18.11.2017 року, прибуткової накладної № 161857 від 18.11.2017 року, оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за 004/11/2017-29/11/2017 року, договору оренди № 18/11-15 від 18.11.2015 р.+Д/У № 1 від 01.12.2015 р.+Д/У № 4 від 01.06.2016 року, акту надання послуг №206 від 30.11.2017 року, договори суборенди складських приміщень № 01/7-16 Н від 20.07.16 р., акту надання послуг № 113012 від 30.11.2017 року, договору поставки № 27/07-17 від 21.07.2017 р. + Д/у №1 від 01.09.2017 року, видаткової накладної № 27111 від 27.11.2017 року, акту здачі-прийняття робіт від 28.11.2017 року, ТТН №271/1 від 27.11.2017 року, судом не враховуються з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналіз згаданих норм, дозволяє зробити висновок, що рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Суд наголошує, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права.

Однак, таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

З огляду на викладене, у разі звернення до суду, особі необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

В даному адміністративному позові позивач фактично оскаржує дії податкового органу щодо не реєстрації податкової накладної № 72 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи те, що підставою звернення до суду з цим адміністративним позовом є незгода з діями відповідача та, суд приходить до висновку, що позивачем в даному випадку не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо позовної вимоги про зобовязання ДФС України здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 72 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, то така також не підлягає задоволенню, оскільки згідно п. 4 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (Постанова КМ 29.12.2010 року за № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних») до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Згідно п. 12. цього ж порядку, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Позивачем з врахуванням уточнення позовних вимог оспорюються лише дії відповідача, відповідно рішення відповідача від 02.01.2018 року за № 521218/39269807, яким згідно п.п. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є чинним.

Відтак у суду немає законних підстав для зобовязання відповідача - здійснити дії по реєстрації (зареєструвати) податкової накладної № 72 від 27.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають повністю.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (Постанова КМ 29.12.2010 року за № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних»), ПК України

Мотиви застосування вказаних норм наступні: зазначені норми встановлюють підстави та порядок реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Інші норми права, на які посилалися сторони, суд не застосував, оскільки такі по суті виходять за межі уточнених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА Я» (81144, Львівська область, Пустомитівський район, с. Чишки, вул. Лесі Українки, 53) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ-53, Львівська пл., 8) про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 26.10.2018 року.

Суддя Гавдик З.В.