Справа № 0540/5937/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року справа №0540/5937/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Міронової Г.М., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б.,

представника відповідача Миронової М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі №0540/5937/18-а (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 19 липня 2017 року ВП № 48430929 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 25 червня 2015 року № 908/2782/15 на суму 1097929,08 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що зазначеним судовим рішенням стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 10172560,21 грн., 3% річних 124657,90 грн., пеню 608992,66 грн., судовий збір в сумі 73080 грн.

Виконання рішення розстрочено на 1 рік.

Постановою державної виконавчої служби від 12 серпня 2015 року за № 48430929 відкрито виконавче провадження.

Рішення в частині сплати за активну електроенергію було виконане в добровільному порядку шляхом реалізації механізму Постанови КМУ від 4 червня 2015 року № 375 до закінчення строку відстрочення, про що повідомлено виконавчу службу.

Однак, відповідач по ВП № вересня 2017 року вчинив дію по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 1097929,08 грн., яка датована 19 липня 2017 року. Тобто виконавчий збір стягнуто у розмірі 10 % від всієї суми по судовому рішенню без врахування самостійної оплати боржником у строк, наданий судом, до 30 червня 2016 року.

Тому постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 19 липня 2017 року ВП № 48430929 на суму 1097929,08 грн.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Позивачем не виконано судове рішення у строк, встановлений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» є підставою для стягнення виконавчого збору. Тому спірна постанова прийнята у відповідності із приписами зазначеного Закону.

2. Позивачем пропущено строк оскарження спірної постанови від 19.07.2017 року, тому суд першої інстанції безпідставно розглянув позов та задовольнив його.

Представник відповідача в судому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», зареєстроване як юридична особа за кодом , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с.89)

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25 червня 2015 року по справі № 908/2782/15 стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» основний борг в сумі 10172560,21 грн., пеню у розмірі 608992,66 грн., 3 % річних у розмірі 124657,90 грн., судовий збір у розмірі 73080 грн.

Розстрочено виконання судового рішення в частині стягнення суми 10906210,77 грн. терміном на 1 (один) рік з щомісячним внесенням суми у розмірі 908850,90 грн. з липня 2015 року по червень 2016 року включно. (а.с.133-137)

На виконання рішення господарським судом виданий наказ від 20 липня 2015 року.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12 серпня 2015 року ВП № 48430929 відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 20 липня 2015 року та постановлено: боржнику самостійно виконати у строк до 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій (а.с.108-109)

Постановою державного виконавця від 19.07.2017 року по ВП №48430929 стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» виконавчий збір в розмірі 1097929,08 грн (а.с.15-16)

15 вересня 2017 року позивачем до господарського суду Запорізької області направлена скарга на дії відповідача, в якій позивач просить визнати незаконними дії Департаменту по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017 року та визнати її недійсною. (а.с.17-21)

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року № 908/2782/15, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 року, скаргу КП «Компанія «Вода Донбасу» задоволено (а.с.22-33)

Визнано незаконними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 19 липня 2017 року за ВП № 48430929 на виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року.

Визнано недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 19 липня 2017 року на виконання ВП № 48430929 на виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року на суму 1097929,08 грн.

Проте, постановою Верховного суду від 26 червня 2018 року вищезазначені ухвалу Господарського суду Запорізької області та постанову Донецького апеляційного господарського суду - скасовано, провадження за скаргою КП "Компанія "Вода Донбасу" - закрито з тих підстав, що зазначений спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. (а.с.34-38)

Зазначену постанову позивач отримав 10 липня 2018 року (а.с.39-40), а 20 липня 2018 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, до якого надав заяву про поновлення пропущеного строку (а.с.4-13)

Крім цього, ухвалою господарського суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року № 908/2782/15, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 та постановою Верховного суду від 11.05.2018 року (а.с.62-83) визнано незаконною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 12 серпня 2015 року за ВП № 48430929 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 25 червня 2015 року по справі № 908/2782/15.

Визнано незаконними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню постанови про арешт коштів від 26 червня 2017 року на виконання ЗВП № 41211546 в частині рішення № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року на суму 10359004,44 грн. та виконавчого збору на суму 1029008,38 грн.

Визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника від 26 липня 2017 року на виконання ЗВП №41211546 в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП № 48430929 (рішення № 908/2782/15 від 25.06.2015р.) на суму 10359004,44 грн. та виконавчого збору на суму 1029008,38 грн.

Як визначено частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25 жовтня 2017 року по справі №908/2782/15 встановлено наступне.

Виконавче провадження надіслано рекомендованою поштою на адресу позивача-боржника 10.09.2015 року з штрихкодовим ідентифікатором 126 та отримано боржником 15.09.2015 року.

Рішення в частині сплати за активну електроенергію виконано в добровільному порядку шляхом реалізації механізму Постанови Кабінету Міністрів від 4 червня 2015 року № 375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання. водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню».

Зазначене підтверджується договором 5/375/1 від 13 серпня 2015 року та платіжним дорученням № 22 від 21 серпня 2015 року на суму 4996045 грн. 19 коп., в тому числі за рішенням суду № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року 4996045 грн. 19 коп., договором 5/375/2 від 13 серпня 2015 року та платіжним дорученням № 23 від 21 серпня 2015 року на суму 11983300 грн., в тому числі за рішенням суду № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року 1864650 грн. 02 коп., договором № 379/375-в від 14 грудня 2015 року та платіжним дорученням від 17 грудня 2015 року № 25 на суму 35925600 грн., в тому числі за рішенням суду № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року суму 3311865 грн.

Таким чином, КП «Компанія «Вода Донбасу» виконано рішення суду по справі № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року в частині сплати активної електроенергії до закінчення строку відстрочення виконання судового рішення.

Цінним листом з описом вкладення від 24 грудня 2015 року №2355 КП «Компанія «Вода Донбасу» повідомило відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби про виконання рішення суду та надіслала підтвердні документи - вищезазначені договори та платіжні доручення.

Згідно Інформації про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 03.08.2017 року за виконавчим провадженням № 48430929 станом на зазначену дату постанова про стягнення виконавчого збору не виносилася та боржнику не надсилалася.

Згідно Інформації про виконавче провадження від 11.09.2017 року, отриманої боржником з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень по ВП № 48430929, 28.08.2017 року, державним виконавцем була вчинена дія по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору, яка датована 19 липня 2017 року. Виконавчий збір складає 1097929,08 грн., тобто у розмірі 10 % від всієї суми по рішенню у справі № 908/2782/15 від 25 червня 2015 року без врахування самостійної оплати боржником у строк, наданий судом, тобто до 30 червня 2016 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку, що сума основного боргу була добровільно сплачена боржником до закінчення строку відстрочки, встановленого судовим рішенням, про що позивач повідомив відповідача, тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття постанови про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 10 % від всієї суми боргу.

Оцінка суду.

Як свідчать матеріали справи, постанова про стягнення виконавчого збору від 19.07.2017р. мотивована ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: порушенням боржником 7-денного строку для добровільного виконання рішення майнового характеру, наданого для добровільного виконання у постанові про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2015р. за ВП № 48430929.

При цьому відповідачем не прийнято до уваги, що рішення боржником виконане самостійно в частині оплати заборгованості за спожиту активну електроенергію до закінчення відстрочки, наданої судом.

Статті 25,27 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 05.10.2016 року (діяла на дату відкриття виконавчого провадження), пов'язують нарахування виконавчого збору із початком примусового виконання рішення шляхом застосування певних заходів примусового виконання судового рішення, визначених ст.32 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» такими заходами є:

1) звернення стягнення на майно боржника;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

На підставі ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі неподання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Положеннями частини третьої статті 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Проте, відповідачем не надано жодного доказу, що станом на 19.07.2017 року ним застосовувалося будь-які заходи примусового виконання судового рішення по справі № 908/2782/15 від 25.06.2015 року.

Навпаки, як свідчать матерали справи, на цю дату позивач-боржник самостійно погасив суму заборгованості за рішенням в частині спожитої активної електроенергії частково до відкриття виконавчого провадження, частково - до закінчення відстрочки, наданої судом. Про зазначене відповідача було повідомлено листом від 24 грудня 2015 року, коли діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції до 05.10.2016 року.

Зазначене також підтверджується актом звіряння від 01.05.2017 року про наявність заборгованості у сумі 1828015,06 грн. за рішенням суду по справі № 908/2782/15 від 25.06.2015 року, яким підтверджено, що окрім суми основного боргу добровільно сплаченої боржником інших оплат не було.

Таким чином, оскільки судом не встановлено факту вчинення відповідачем в межах виконавчого провадження заходів примусового виконання рішення, позивач-боржник самостійно погасив суму заборгованості за рішенням в частині спожитої активної електроенергії частково до відкриття виконавчого провадження, частково - до закінчення відстрочки, наданої судом, тому, з огляду на положення Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 05.10.2016 року, - відсутні підстави для прийняття відповідачем постанови про стягнення з позивача виконавчого збору від 19.07.2017 року.

Крім цього, суд звертає увагу апелянта, що на час прийняття ним спірної постанови - 19.07.2017 року, нормами п.6 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачалося, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 160 від 27.06.2017 року, комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» включено до переліку підприємств, що приймають участь у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016р. № 1730 та включено до реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості 27.06.2017р.

Листом від 04.07.2017 року № 03/762 позивач повідомив відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про включення КП «Компанія «Вода Донбасу» 27.06.2017р. до вищенаведеного реєстру.

Таким чином, в порушення приписів п.6 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач неправомірно прийняв постанову про стягнення виконавчого збору з позивача.

З огляду на викладене суд не приймає доводи апелянта, що спірна постанова прийнята у відповідності із приписами Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 05.10.2016 року.

Суд також не приймає доводи позивача, що суд першої інстанції безпідставно розглянув позов, оскільки позивачем пропущено десяти денний строк оскарження постанови від 19.07.2017 року, та погоджується з судом першої інстанції, з огляду на обставини справи, про наявність підстав для визнання причини пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом поважними.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі №0540/5937/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2018 року у справі №0540/5937/18-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 23 жовтня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та проголошено у судовому засіданні 23 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Г.М. Міронова

Л.В. Ястребова