Справа № 815/1054/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 жовтня 2018 року

Київ

справа №815/1054/18

адміністративне провадження №К/9901/64007/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Білоуса О.В., Данилевич Н.А.,

перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №815/1054/18 за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив: визнати протиправними дії (бездіяльність) щодо невиконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2013 року у справі №2/1519/8454/11 та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію у розмірі 640,41 грн. за порушення строку виконання державою рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2013 року у справі №2/1519/8454/11, що становить три відсотки річних від несплаченої суми за весь час прострочення виконання зазначеного рішення суду відповідно до ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2018 року про прийняття справи до провадження визначено, що ця справа, відповідно до статті 12 КАС України, є справою незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2013 року у справі №2/1519/8454/11. Зобов'язано Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити позивачу компенсацію у розмірі 434,4 грн. за порушення строку виконання державою рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2013 року у справі №2/1519/8454/11, що становить три відсотки річних від несплаченої суми за весь час прострочення виконання зазначеного рішення суду відповідно до ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями суду апеляційної інстанції, 12.10.2018 Державною казначейською службою України до Верховного Суду подано касаційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Судом першої інстанції вказану справу відповідно до статті 12 КАС України віднесено до справ незначної складності, що в свою чергу підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, у даній справі оскаржується бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2013 року у справі №2/1519/8454/11.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції, виходив з того, що остаточний перелік документів, на підставі яких орган казначейства повинен виконати рішення про стягнення коштів подано позивачем 31 січня 2015 року, зокрема, з наданням органу казначейства ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 23 липня 2014 року у справі № 2/1519/8454/11, якою було змінено спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом саме стягнення з Департаменту соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації на користь позивача суми коштів у розмірі 7554,59 грн. Отже, саме з цієї дати у органу казначейства виник прямий обов'язок по безспірному списанню коштів на рахунок позивача, оскільки в заяві позивача від 03 березня 2014 року, на ряду з іншим, позивачем було надано виконавчий лист, в якому було лише зобов'язано Департамент соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації провести позивачу виплату коштів у розмірі 7554,59 грн., що не підпадає під механізм безспірного списання, регламентований Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Отже, відповідне рішення Малиновського районного суду м. Одеси (з урахуванням зміни способу і порядку виконання рішення суду) було виконане Державною казначейською службою України лише в березні 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №63 від 23 березня 2017 року на суму 7554,59 грн., тобто, несвоєчасно та з простроченням, що є підставою для нарахування та виплати позивачу компенсації у відповідному розмірі та визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного виконання рішення суду.

Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет позову, зважаючи на значення справи для сторін, її категорію та складність і обраний позивачем спосіб захисту, Верховний Суд приходить до висновку про наявність законних підстав вважати дану справу такою, що є незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 КАС України у касаційній скарзі не містяться.

Наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС України.

Отже, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 у справі №815/1054/18, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п'ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державної казначейської служби України на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 у справі №815/1054/18.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

Н. А. Данилевич