Справа № 820/2766/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2766/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Мельнікової Л.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Марфін-Інвест" на рішення Харківського окружного адміністративного суду( суддя І інстанції Бідонько А.В.) від 20.06.2018, повний текст складено 27.06.18 по справі №820/2766/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марфін-Інвест"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Марфін-Інвест» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області ( далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними податкові повідомлення-рішення відповідача від 05.12.2017 року №№, , , про застосування до позивача штрафних (фінансових ) санкцій; визнати протиправним податкове повідомлення-рішення відповідача від 05.12.2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в частині несвоєчасності реєстрації позивачем податкових накладних від 26.01.2017 року №26001-26030; від 27.01.2017 року №№27001-27002, 27004-27009, 27011-27012, від 28.01.2017 №№28001-280015, 28046, від 29.01.2017 року №№29001-29032, від 30.01.2017 року №3001, 30003-30007, 30009-30013, від 31.01.2017 року №№31001-31018, 31049-31057; скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 05.12.2017 року №№, , , про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій; скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 05.12.2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в частині несвоєчасності реєстрації позивачем податкових накладних від 26.01.2017 року №№26001-26030, від 27.01.2017 року №№27001-27002, 27004-27009, 27011-27012, від 28.01.2017 року №№28001-28015, 28046, від 29.01.2017 року №№29001-29032, від 30.01.2017 року №№3001, 30003-30007, 30009-30013, від 31.01.2017 року №№31001-31018, 31049-31057.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішення подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати судове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, а саме те, що відсутня умисна вина позивача у порушенні строків реєстрації податкових накладних за період часу з 1 січня по 15 січня 2017 року та з 16 січня по 31 січня 2017 року. Так, у першій частині строку вказаного періоду, перешкодою для реєстрації податкових накладних стали неправомірні дії контролюючого органу,тоді як у другому періоді - дії невідомих осіб, про що подана заява про порушення кримінальної справи про це.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками податкового органу проведена камеральна перевірка, про що складений акт №19547/20-40-712 від 13.11.2017 року.

Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення відповідача від 05.12.2017 року № про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 7 547,09 грн, № про застосування до позивача штрафних (фінансових ) санкцій у розмірі 73367,57 грн, № про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1242,15 грн, № про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1599,55 грн, № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5 339,36 грн; від 05.12.2017 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 73 367,57 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із того, що позивач не звертався до суду за захистом свого порушеного права з боку працівників податкового органу,які за його твердженнями спричинили протиправні перешкоди в своєчасний реєстрації ним податкових накладних.

Відсутність преюдиціальних фактів протиправності дій відповідача позбавляє суд першої інстанції зробити висновок про не порушення позивачем строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до п.120-1.1 ст.120.1 ПК України Відповідальність платника передбачена п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, а саме, за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування. - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

На підставі п. 201.10 ст.201 ПК України При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та податковим органом укладений договір про визнання електронних документів №201220161 від 20.12.2016 року (квитанція №2 від 03.01.2017 року).

Під час проведення камеральної перевірки працівниками податкового органу зафіксовано порушення позивачем граничних строків реєстрації наступних податкових накладних, а саме: податкове повідомлення-рішення № прийняте стосовно реєстрації податкових накладних від 04.01.2017 №№ 4001-4029; від 05.01.2017 № 5001-5044; від 06.01.2017 №№ 6001-6030; від 07.01.2017 №№ 7001-7030; від 08.01.2017 №№ 8001-8032; від 09.01.2017 №№9001-9045.

Податкове повідомлення-рішення № прийняте стосовно реєстрації податкових

накладних від 10.01.2017 №№ 10001-10034, 10036-10060; від 11.01.2017 №№11001-11015; від 12.01.2017 №№ 12001-12025; від 13.01.2017 №№ 13001-13015, 13017-13024; від 14.01.2017 №№14001-14013;від 15.01.2017 №№15001-15012.

Крім того, податкове повідомлення-рішення № прийняте стосовно реєстрації податкових накладних від 16.01.2017 №№ 16001-16036; від 17.01.2017 №№ 17001-17003, 17005, 17007-17021; від 18.01.2017 №№ 18001-18022; від 19.01.2017 №№ 19001-19022; від 20.01.2017 №№ 20001-20002.

Податкове повідомлення-рішення № прийняте стосовно реєстрації податкових накладних від 21.01.2017 №№ 21001-21012; від 22.01.2017 №№ 22001-22005, 22036, 22037; від 23.01.2017 №№ 23001-23016; від 24.01.2017 №№ 24002-24031; від 25.01.2017 №№ 25001-25025.

Податкове повідомлення-рішення № прийняте стосовно реєстрації податкових накладних від 26.01.2017 №№ 26001-26030; від 27.01.2017 №№ 27001-27002, 27004-27009, 27011- 27012; від 28.01.2017 №№ 28001-28015, 28046; від 29.01.2017 №№ 29001-29032; від 30.01.2017 №№30001, 30003-30007, 30009-30013; від 31.01.2017 №№ 31001-31018, 31049-31057, від12.07.2017 №12016, від 31.08.2017 № 31046;

4, 5, 10, 12 та 24 січня 2017 року позивачем надіслано в електронному вигляді «Повідомлення про прийняття працівників на роботу», але реєстрація здійснена не була з підстав вказаних у квитанції №1 - Можливо припинено дію Договору про визнання електронної звітності.

4,11,31 січня 2017 року позивачем на адресу відповідача надіслано новий договір про визнання електронної звітності, проте податковим органом не здійснено прийняття даного документа відповідно до квитанцій №1 від 4,11 і 31 січня 2017 року з підстав - Діє Договір про визнання електронних документів від 20.12.2016 року №20122061.

Дія вищенаведеного договору поновлена Східною ОДПІ 07.02.2017, проте позивача про це не повідомлено. Після поновлення дії договору від 20.12.2016 № 201220161 позивач деякий час не мав можливості зареєструвати будь-які податкові документи в електронній формі внаслідок злочинних дій сторонніх осіб. Так, у лютому 2017 року позивач неодноразово (06 та 10 лютого 2017 року) подавав в електронній формі новий договір про визнання електронної звітності. Зазначений договір не прийнятий відповідачем. В квитанціях № 1 причиною відмови- вказано «Сертифікат для зашифрування/розшифрування відкликано».

15.02.2017 позивач подав в електронній формі податкові накладні від 04.01.2017 №№ 4001-4029; від 05.01.2017 №№ 5001-5044; від 06.01.2017 №№ 6001-6030; від 07.01.2017 №№ 7001-7030; від 08.01.2017 №№ 8001-8032; від 09.01.2017 №№ 9001-9045; від 10.01.2017 №№ 10001-10034, 10036-10060; від 11.01.2017 №№ 11001-11015; від 12.01.2017 №№ 12001-12025; від 13.01.2017 №№ 13001-13015, 13017-13024; від 14.01.2017 №№ 14001-14013; від 15.01.2017 №№ 15001-15012;

Окрім цього (15.02.2017) позивач своєчасно подав в електронній формі податкові накладні від 16.01.2017 №№ 16001-16036; від 17.01.2017 №№ 17001-17003, 17005, 17007-17021; від 18.01.2017 №№ 18001-18022; від 19.01.2017 №№ 19001-19022; від 20.01.2017 №№ 20001-20002; від 21.01.2017 №№ 21001-21012; від 22.01.2017 №№ 22001-22005, 22036, 22037; від 23.01.2017 №№ 23001-23016; від 24.01.2017 №№ 24002-24031; від 25.01.2017 №№25001-25025; 26.01.2017 №№ 26001-26030; від 27.01.2017 №№ 27001-27002, 27004-27009, 27011-27012; від 28.01.2017 №№ 28001-28015, 28046; від 29.01.2017 №№ 29001-29032; від 30.01.2017 №№30001, 30003-30007, 30009-30013; від 31.01.2017 №№ 31001-31018, 31049-3105.

Вищевказані накладні не прийняті контролюючим органом. В квитанціях № 1 причиною відмови вказано «Сертифікат для зашифрування/розшифрування відкликано».

Встановлено, що були відкликані посилені сертифікати відкритих ключів відписів директора, головного бухгалтера і печатки Товариства. Проте посадові особи позивач ніколи не відкликав будь-які сертифікати. Ці сертифікати були відкликані на підставі підроблених документів (довіреностей, паспортів, заяв тощо), наданих центру сертифікації ключів сторонніми невідомими особами. Внаслідок відкликання вищевказаних сертифікатів позивач був позбавлений можливості реєструвати податкові накладні в електронній формі, а також не мало можливості без діючих сертифікатів укласти новий договір про визнання електронних документів.

Позивач звернувся до ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна», поновив посилені сертифікати відкритих ключів і уклало з податковим органом новий договір про визнання електронних документів від 20.02.2017 № 200220171. Одразу же після цього ТОВ «МАРФІН-ІНВЕСТ» зареєструвало в електронній формі вищевказані податкові накладні.

Позивачем надана до суду копія ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.08.2017 року, якою зобов'язано посадових осіб Бабушкінського відділення Дніпропетровського відділення НП ГУ в Дніпропетровській області внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості про злочин і розпочали досудове слідство (том 6 аркуш справи 230).

У відповідь на запит суду апеляційної інстанції позивачем повідомлено про те, що 13.11.2017 року позивач направив до Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області запит про результати виконання ухвали слідчого судді та стан розслідування кримінального правопорушення, але відповідь на цей час не отримана.

За вищенаведених обставин, колегія суддів погоджується з твердженнями апеляційної скарги про те, що позивачем вживались дії щодо реєстрації податкових накладних , та вчинені всі дії щодо реєстрації податкових накладних в межах встановлених Податкових кодексом України строків для реєстрації таких накладних, однак така реєстрація не відбулась з незалежних від платника податку причин.

Таким чином, колегія суддів вважає що позивач не може бути притягнений до відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.08.2018 року справа №806/999/16.

В ході судового засідання в суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав свої позовні вимоги про скасування повністю податкових повідомлень-рішень відповідача від 05.12.2017 року, а податкове повідомлення-рішення від 05.12.2017 року № в частині накладення на позивача штрафних санкцій у розмірі - 73290,92 грн, оскільки позивач погоджується про порушення ним граничних строків здійснення державної реєстрації податкових накладних №12016 від 12.07.2017 року, та №31046 від 31.08.2017 року (т.2 аркуш справи 204)

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає що судом першої інстанції зроблені висновки, які не відповідають обставинам справи, тому судове рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Марфін-Інвест" задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 по справі №820/2766/18 скасувати, з прийняттям нового рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Марфін-Інвест".

Скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.12.17р. №, №, №, №, № в частині накладення штрафу санкцій у розмірі-73290,92 грн..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді Л.В. Мельнікова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 26.10.2018.