Справа № 805/53/18-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 р. Справа№805/53/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття рішення: 10 год. 40 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу,-

за участю представників сторін:

представника позивача ОСОБА_2, довіреність від 15.12.2017 року № 55581/10/17

представника відповідача ОСОБА_1, паспорт

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу за платежем «адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну» (21081500) у розмірі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має непогашений податковий борг, який виник внаслідок проведеної фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено Акт №32/05/10/40/НОМЕР_1 від 02.09.2016 року. На підставі зазначеного акту винесено рішення про застосування фінансових санкцій № від 20.10.2016 року на суму 17000,00 грн. Рішення про застосування фінансових санкцій спрямовано 21.10.2016 року поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу реєстрації суб'єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, та повернуто на адресу ДПІ у м.Дружківці 23.11.2016 року після закінчення терміну зберігання. У звязку з несплатою платником податків ФОП ОСОБА_1 узгоджених податкових зобовязань, ОДПІ було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 27.12.2016 року № 1480-17, яка 10.01.2017 року спрямована поштою на адресу платника та повернута на адресу ДПІ у м. Дружківці 17.02.2017 року після закінчення терміну зберігання.

Зазначив, що вказана вимога, не оскаржувалась та не відкликалась. Станом на 24.10.2017 року за ФОП ОСОБА_1 відповідно го розрахунку суми боргу обліковується податковий борг раніше не заявлений до суду у розмірі. У зв'язку з цим просить стягнути даний борг у судовому порядку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судовий розгляд справи на 21 лютого 2018 року.

У судовому засіданні 21 лютого 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом оголошена перерва до 14 березня 2018 року.

13 березня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем були надані уточнення до адміністративного позову, в яких окрім іншого зазначено, що стан фізичної особи-підприємця ОСОБА_1: 11 - припинено 22.12.2017 року, але не знято з обліку. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було прийнято рішення про припинення діяльності як фізичної особи-підприємця 22.12.2017 року № 3001707. Крім того, зазначає, що на відміну учасників (засновників) підприємства, установи, організації, фізична особа-підприємець, відповідно до ч.2 ст.128 ГК України, відповідає за своїми зобовязаннями всім своїм майном, на яке може бути звернуто стягнення. Разом з цим, у спірних правовідносинах посилається на Порядок обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22.04.2014 року № 462.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року розгляд справи за позовом Головного управління ДФС у Донецькій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначено підготовче засідання на 28 березня 2018 року.

14 березня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що позивач звернувся з позовною заявою не до належного відповідача по справі, оскільки відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 внесено запис № 4001707 від 22.12.2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за власним рішенням. Також, зазначає, що в позовній заяві не вказано джерело погашення податкового боргу та позивач у позовній заяві посилається на нечинні нормативні акти. Окрім того, відповідач у своєму відзиві посилався на пропуск позивачем строку звернення до суду та зазначив, що готує позовну заяву до суду про визнання фактичної перевірки протиправною та скасування документів, які винесені внаслідок зазначеної перевірки.

На підставі зазначеного, просив суд залишити позовну заяву Головного управління ДВС у Донецькій області без розгляду.

У судовому засіданні 28 березня 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом оголошена перерва до 10 квітня 2018 року.

Разом з цим, 28 березня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем була надана відповідь на відзив, в якій останній вважає відзив необґрунтованим з наступних підстав.

Щодо строків звернення до суду зазначає, що пунктом 102.4. ст. 102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним. Тобто ГУ ДФС у Донецькій області не пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Щодо звернення до неналежного відповідача, зазначає, що адміністративний позов направлявся до Відповідача коли він ще був фізичною особою-підприємцем.

Щодо не зазначення джерела погашення податкового боргу, зазначає, що статтею 87 ПКУ визначені джерела сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків. Посилання на статтю 87 ПКУ в адміністративному позові та в уточненнях до адміністративного позову зроблений.

Щодо нечинності нормативних актів, зазначив, що Наказ Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576 «Про затвердження Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків» втратив чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року № 610. Тоді як, у звязку з несплатою платником податків фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 узгоджених податкових зобовязань, ОДПІ було сформовано податкову вимогу Форми «Ф» від 27.12.2016 року № 1480-17.

В судовому засіданні 10 квітня 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом оголошена перерва до 24 квітня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року зупинено провадження по адміністративній справі № 805/53/18-а за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 805/2553/18-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 272 від 31.08.2016, акту про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами №33/05/10/40/НОМЕР_1 від 02.09.2016, рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 № НОМЕР_2, податкової вимоги форми Ф від 27.12.2016 № 1480-17.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року поновлено провадження у справі № 805/53/18-а за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 вересня 2018 року о 16:00 годині.

Протокольною ухвалою суду від 27 вересня 2018 року закрито підготовче провадження по справі №805/53/18-а та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 вересня 2018 р о 16:37 годині.

У судовому засіданні 27 вересня 2018 року Донецьким окружним адміністративним судом, оголошена перерва до 19 жовтня 2018 року.

У судове засідання, призначене на 19 жовтня 2018 року зявилися повноважний представник позивача та відповідач.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДФС у Донецькій області діє на підставі Положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Таким чином, позивач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на час виникнення спірних правовідносин була зареєстрована як фізична особа - підприємець 11.06.2003 року за номером запису 2 001707 та перебувала на податковому обліку у Державній податковій інспекції у м. Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області.

31 серпня 2016 року о 15 год. 00 хв. Державною податковою інспекцією у м.Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області проведено перевірку торгівельного павільйону, розташованого за адресою: м.Дружківка, вул.Космонавтів р-н буд.59.

За результатами перевірки складено акт контрольно-розрахункової операції б/н від 31.08.2016 та акт (довідку) № 33/05/10/40/НОМЕР_1 від 02.09.2016 про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Висновками даного акту встановлено порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання, виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР із змінами та доповненнями, а саме: реалізація алкогольних напоїв без одержання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

02.09.2016 року представниками позивача було складено акт про те, що після ознайомлення з направленням на перевірку Дружківської ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №246,245 від 31.08.2016 року керівник підприємства або особа що його заміщає (а у випадку їх відсутності-особа, що уповноважена здійснювати розрахункові операції) відмовився від підпису та одержання перевірки.

В.о. заступника начальника Державної податкової інспекції у м.Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області, на підставі акту фактичної перевірки № 33/05/10/40/НОМЕР_1 від 02.09.2016 року винесено рішення про застосування фінансових санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 17 000,00 грн.

Рішення про застосування фінансових санкцій було направлено на адресу реєстрації відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 21.10.2016 року та повернуто на адресу ДПІ у мДружківці Головного управління ДФС у Донецькій області 23.11.2016 року за закінченням терміну зберігання.

27.12.2016 у звязку із несплатою відповідачем боргу, позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 1480-17 на суму 17000 грн., яку також направлено на адресу позивача, однак установою поштового звязку повернуто відправникові у звязку із закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 знято з обліку 22.12.2017, номер зняття з обліку: 488.

Разом з цим, суд зазначає, що 10 квітня 2018 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу № 272 від 31.08.2016 року, акту про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами №33/05/10/40/НОМЕР_1 від 02.09.2016 року, рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 року № НОМЕР_2, податкової вимоги форми Ф від 27.12.2016 року № 1480-17.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 12 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказу від 31.08.2016 № 272 про проведення фактичної перевірки, акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 02.09.2016 №33/05/10/40/НОМЕР_1, рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 №, податкової вимоги форми «Ф» від 27.12.2016 № 1480-17 в частині визнання протиправними та скасування наказу від 31.08.2016 № 272 про проведення фактичної перевірки та акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, від 02.09.2016 № 33/05/10/40/НОМЕР_1 залишено без розгляду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2018 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 № НОМЕР_2, податкової вимоги форми «Ф» від 27.12.2016 № 1480-17 відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили 11.09.2018 року.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Суд зазначає, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі - Закон № 481) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ст.15 Закону № 481 зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Згідно п. 10 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, суб'єкти господарювання повинні забезпечити відповідність приміщення (місця) для провадження діяльності у сфері торгівлі і ресторанного господарства необхідним санітарним нормам, а технічного стану приміщення (місця), будівлі та устаткування - вимогам нормативних документів щодо зберігання, виробництва та продажу відповідних товарів, а також охорони праці.

Приписами частини 1, 2 статті 17 Закону № 481 визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень (абз.5 ст.17 Закону № 481).

Відповідно до пп. 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За приписами пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З облікової картки платника податків вбачається, що за відповідачем обліковується загальна сума заборгованості у розмірі 17 000,00 грн., яка на час розгляду справи не сплачена.

Відповідно до підпункту 14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкове зобовязання - сума коштів яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПКУ у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576 «Про затвердження Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків» (Далі - Порядок), який Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 за № 1840/24372 визначено механізм формування, надсилання, вручення та відкликання податкових вимог органами доходів і зборів.

Зокрема у п. 1.2. вказано, що дія цього Порядку поширюється на платників податків, які не сплатили узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначених норм Державною податковою інспекцією у м. Дружківка Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 27.12.2016 року № 1480-17 на загальну суму 17 000,00 грн., яка направлена поштою на юридичну адресу боржника, та повернута відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням зберігання». Доказів оскарження в судовому або адміністративному порядку вищевказаної вимоги суду не надано.

Приписами пп. 87.1. - 87.2. ст. 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що на відміну від учасників (засновників) підприємства, установи, організації фізична особа - підприємець, відповідно до ч. 2 ст. 128 ГК України, відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.

Питання стягнення податкового боргу з фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, врегульоване Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 22.04.2014 року № 462 (далі - Порядок).

Так, у відповідності до пп. 4 п. 11.32 Порядку державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Згідно з пп. 5 п. 11.32 Порядку у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Положеннями пп. 6 п. 11.32 Порядку також передбачено, що після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено, правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає задоволенню. Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) суму податкового боргу за платежем адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну (21081500) у розмірі 17 000,00 грн.

Кошти стягнути на р/р № 0040, отримувач: Дружківське УК/ м.Дружківка, Код одержувача: 37937273, Банк: ГУ ДКСУ У ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТІ, МФО: 834016.

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 19 жовтня 2018 року в присутності представників сторін.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кочанова П.В.