Справа № 200/10412/18-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 р. Справа№200/10412/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Галустян Р.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2018 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Світоч» (далі СТОВ «Світоч») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, зокрема, що постанова Головного управління Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року № ДЦ 316/337/АВ/П/МГ-ФС, що перебувала на примусовому виконанні у відповідача, оскаржена в судовому порядку, і ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року в справі №0540/8306/18-а вжито заходи забезпечення позову СТОВ «Світоч» шляхом зупинення стягнення за вказаною постановою до набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалу суду від 06 вересня 2018 року в справі №0540/8306/18-а державним виконавцем отримано 21 вересня 2018 року, що підтверджується відміткою відповідача на супровідному листі позивача від 21 вересня 2018 року №73.

Між тим, державним виконавцем вказана ухвала не виконана і не застосовані положення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність та порушені права позивача просило:

- визнати протиправною бездіяльність Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не зупинення вчинення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні ВП №57111572 в частині виконання виконавчого провадження ВП № 57110649, відкритого 30 серпня 2018 року головним державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 на підставі постанови № ДЦ 316/337/АВ/П/МГ-ФС, виданої 25 червня 2018 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області, про стягнення з СТОВ «Світоч» штрафу у розмірі 930 750 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 01 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 57110649 про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить СТОВ «Світоч» ().

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року вжито заходи забезпечення позову: зупинено дію постанови головного державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 01 жовтня 2018 року про арешт майна боржника, винесену у виконавчому провадженні ВП №57110649.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що 30 серпня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень, в тому числі і виконавчого провадження ВП № 57110649, у зведене виконавче провадження АСВП № 57111572, оскільки у відділі було відкрито 3 виконавчих провадження, де боржником є СТОВ «Світоч».

З метою забезпечення виконання виконавчого провадження та усунення неможливості здійснити відчуження майна, державним виконавцем 01 жовтня 2018 року винесено постанову про арешт майна боржника. В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна накладено арешт на все невизначене рухоме майно СТОВ «Світоч», а також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно накладено арешт на все невизначене нерухоме майно боржника.

По даному виконавчому провадженню постанови про накладення арешту на кошти в установах банку не виносились. Акт опису та заборона розпоряджуватися арештованим майном державним виконавцем не виносилась, майно у боржника не вилучалось.

02 жовтня 2018 року винесена постанова про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

У звязку з надходженням постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 26 вересня 2018 року про передачу виконавчого провадження до іншого органу державної виконавчої служби 02 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП №57110649 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

І лише 11 жовтня 2018 року до відповідача надійшла копія ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року у справі №0540/8306/18-а про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, з якою було ознайомлено державного виконавця.

Вважав, що не допустив бездіяльності. Просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа подала пояснення на позов, в яких зазначала, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості з СТОВ «Світоч», до складу якого входить, зокрема виконавче провадження ВП №57110649 з примусового виконання постанови Головного управлінням Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про стягнення з СТОВ «Світоч» на користь Головного управлінням Держпраці у Донецькій області штрафу в розмірі 930 750 грн.

Оскаржену постанову про арешт майна боржника державним виконавцем винесено при примусовому виконанні постанов Головного управлінням Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу в розмірі 930750 грн. та від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/3Б-ФС про накладення штрафу в розмірі 11 169 грн. 30 серпня 2018 року були приєднані до зведеного виконавчого провадження.

Отже, оскаржена постанова від 01 жовтня 2018 року ВП № 57110649 винесена в межах зведеного виконавчого провадження.

Належних доказів того, що відповідач отримав ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року в справі №0540/8306/18-а, якою вжито заходи забезпечення позову СТОВ «Світоч» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу шляхом зупинення стягнення за вказаною постановою позивач не надав.

Так, в супровідному листі позивача про надіслання ухвали суду в справі №0540/8306/18-а, на якому міститься відмітка відповідача про дату іі отримання - 21 вересня 2018 року, зазначено, що надсилається ухвала не від 06 вересня 2018 року, а від 07 вересня 2018 року в справі №0540/8312/18-а.

Отже, на час винесення оскарженої постанови у відповідача не могло бути відомостей про наявність ухвали суду про забезпечення позову, що виключає протиправну бездіяльність.

Вважав, що оскаржена постанова відповідає вимогам законодавства. Арешт майна боржника застосовано для забезпечення реального виконання рішення. Просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав. Пояснив, що станом на день розгляду справи арешт не знято. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення проти позову та пояснив, що оскаржена постанова від 01 жовтня 2018 року ВП №57110649 про арешт майна боржника, хоча і прийнята у зведеному виконавчому провадженні, що підтверджується тим, що при її винесенні внутрішня база органу державної виконавчої служби відобразила декілька виконавчих документів, однак вона прийнята лише щодо одного виконавчого документу постанови Головного управлінням Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу в розмірі 930750 грн. Щодо іншого виконавчого документу, який в ній відображений, окремо винесена постанова від 01 жовтня 2018 року ВП №57110525 про арешт майна боржника.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Неявка у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 30 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57110649 з примусового виконання постанови Головного управлінням Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу в розмірі 930 750 грн., боржником у якому є СТОВ «Світоч».

Вказане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 57111572, що сторонами не заперечується.

СТОВ «Світоч» оскаржило вказаний виконавчий документ (постанову про накладення штрафу) в судовому порядку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року, з урахуванням ухвали від 22 жовтня 2018 року про виправлення описки у даній ухвалі в справі №0540/8306/18-а, вжито заходи забезпечення позову СТОВ «Світоч» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу шляхом зупинення стягнення за вказаною постановою до набрання законної сили судовим рішенням. В ухвалі зазначено, що вона підлягає негайному виконанню.

Ухвалою того ж суду від 17 вересня 2018 року в справі №0540/8306/18-а відкрито провадження. Рішення в цій справі судом не прийнято.

01 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у виконавчому провадженні ВП №57110649 винесено постанову про арешт майна боржника, якою на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, разом 1023965 грн. (930750 грн. + 93075 грн. + 140 грн. = 1023965 грн.)

Після винесення постанови про арешт майна боржника до відповідача надійшла постанова начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 вересня 2018 року про передачу зведеного виконавчого провадження ВП №57111572 щодо СТОВ «Світоч» з Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

02 жовтня 2018 року відповідачем винесена постанова про виведення виконавчого провадження ВП №57110649 із зведеного виконавчого провадження.

У звязку з наведеним 02 жовтня 2018 року головним державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП №57110649 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 жовтня 2018 року прийняте виконавче провадження ВП №57110649.

В той же день 04 жовтня 2018 року винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень, якою виконавчі провадження ВП №57110649 та ВП №57110525 обєднані у зведене виконавче провадження № 57358388.

12 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні ВП №57110649 винесено постанову про зупинення виконавчих дій до набрання законної сили судовим рішенням в справі №0540/8306/18-а.

Судом також встановлено, що ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року в справі №0540/8306/18-а, якою зупинено стягнення на підставі виконавчого документу, надійшла до відповідача 11 жовтня 2018 року.

Оскаржена постанова від 01 жовтня 2018 року ВП №57110649 про арешт майна боржника, хоча і прийнята у зведеному виконавчому провадженні, що підтверджується тим, що при її винесенні внутрішня база органу державної виконавчої служби відобразила декілька виконавчих документів, однак вона прийнята лише щодо одного виконавчого документу постанови Головного управлінням Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу в розмірі 930750 грн.

Щодо іншого виконавчого документу, який в ній відображений (постанови Головного управлінням Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/3Б-ФС про накладення штрафу в розмірі 11 169 грн.), окремо винесена постанова від 01 жовтня 2018 року ВП №57110525 про арешт майна боржника.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Предметом спірних правовідносин є постанова про арешт коштів боржника.

Розділом VII (ст.ст. 48-62) Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 вказаного Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 56 вказаного Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Частиною 3 вказаної статті Закону визначено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.

Враховуючи наведене державний виконавець не мав би права вчиняти виконавчі дії, а повинен був зупинити вчинення виконавчих дій при обізнаності про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року в справі №0540/8306/18-а вжито заходи забезпечення позову: зупинено стягнення на підставі виконавчого документу.

Вказана ухвала надійшла до відповідача 11 жовтня 2018 року, тобто після винесення оскарженої постанови від 01 жовтня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 57110649.

Вказане свідчить про відсутність в діях відповідача бездіяльності та, відповідно, порушення прав позивача.

Разом з тим вказана ухвала суду підлягала негайному виконанню, що унеможливлювало вчинення виконавчих дій, в тому числі накладення арешту на майно боржника.

З огляду на наведене оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Посилання позивача на те, що ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року в справі №0540/8306/18-а, якою вжито заходи забезпечення позову СТОВ «Світоч» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови від 25 червня 2018 року №ДЦ316/337/АВ/П/МГ-ФС про накладення штрафу шляхом зупинення стягнення за вказаною постановою до набрання законної сили судовим рішенням, державним виконавцем отримано 21 вересня 2018 року, що підтверджується відміткою відповідача на супровідному листі позивача від 21 вересня 2018 року №73, є неприйнятними, оскільки вказаним супровідним листом відповідачу надсилалася ухвала від 07 вересня 2018 року в справі №0540/8312/18-а, тобто інша ухвала в іншій справі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, яка регулює питання розподілу судових витрат, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 7 ст. 139 вказаного Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. та за забезпечення позову 528,60 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями; також понесені витрати на правничу допомогу адвоката 3500 грн., що разом становить 5790,60 грн.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 134 вказаного Кодексу витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Європейський суд із прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до договору про надання юридичних послуг від 29 серпня 2018 року №16 та акту прийняття замовником наданих послуг відповідно до вказаного договору, який є додатком №2 до договору, та згідно з детальним описом витрат на професійну правничу допомогу, позивачу надані адвокатські послуги на суму 3500 грн.

Вказані адвокатські послуги оплачені відповідним платіжним дорученням.

Вартість наданих позивачу послуг є меншою, ніж встановлена тарифом вартості юридичних послуг до вказаного договору, який є додатком №1 до договору, згідно з яким за складання позовної заяви встановлено тариф 5000 грн.

Суд не вправі надавати оцінку умовам договору (зокрема вартості наданих адвокатом послуг), що погоджені сторонами договору.

Оскільки, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджено належними та допустимими доказами, такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, тому на них поширюється правило щодо розподілу судових витрат.

Виходячи з того, що частка задоволених позовних вимог в даній справі становить 50 відсотків, тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 2895,30 грн. (50 відсотків від загальної суми понесених позивачем витрат 5790,60 грн.).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» (84043, Донецька обл., Олександрівський р-н, с. Степанівка, вул. Степова, 4, ) до Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84000, Донецька обл., Олександрівський р-н, смт. Олександрівка, вул.Самарська, 5, ), третя особа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (85313, Донецька обл., м. Краматорськ, б-р Машинобудівників 32), про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 01 жовтня 2018 року ВП №57110649 про арешт майна боржника, що була прийнята у зведеному виконавчому провадженні №57111572.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84000, Донецька обл., Олександрівський р-н, смт. Олександрівка, вул.Самарська, 5, ) на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» (84043, Донецька обл., Олександрівський р-н, с. Степанівка, вул. Степова, 4, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 2 895 (дві тисячі вісімсот девяносто пять) грн. 30 (тридцять) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Логойда Т. В.