Справа № 2540/2828/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/2828/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3М.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі ГУ ДФС у Чернігівській області) про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДФС у Чернігівській області від 27.02.2018 № 371 «Про проведення фактичної перевірки», яким було призначено проведення фактичної перевірки кафе ФОП ОСОБА_3 за адресою: вул. Привокзальна, 18-а, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область, з моменту його видання.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено наказ від 27.02.2018 № 371 «Про проведення фактичної перевірки», оскільки останній не містить підстав, передбачених пунктом 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, для проведення фактичної перевірки кафе ФОП ОСОБА_3 за адресою: вул. Привокзальна, 18-а, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 прийнято позовну заяву ФОП ОСОБА_3, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

ГУ ДФС у Чернігівській області, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останнє просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що з огляду на той факт, що відповідач фактично реалізував надану йому оскаржуваним наказом компетенцію на проведення перевірки, за результатами якої складено акт, то правові наслідки оскаржуваного наказу є вичерпаними, а тому його скасування не може призвести до відновлення порушеного права позивача, про наявність якого він стверджує та за захистом якого він звернувся до суду, що виключає можливість задоволення позовних вимог у даному випадку.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 27.02.2018 начальником ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_4 видано наказ № 371 «Про проведення фактичної перевірки», з якого вбачається що посадовими особами контролюючого органу з 28.02.2018 буде проводитись фактична перевірка ФОП ОСОБА_3 тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження ним господарської діяльності - кафе за адресою: вул. Привокзальна, 18-а, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область, під час якої зясовуватиметься дотриманням позивачем норм законодавства з питань виробництва та обігу підакцизних товарів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв (а.с.24).

Відповідно до вищевказаного наказу та на підставі направлень на перевірку від 27.02.2018 №№ 445, 446 посадовими особами контролюючого органу 28.02.2018 у присутності ФОП ОСОБА_3 проведено перевірку кафе за адресою: вул. Привокзальна, 18-а, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область, про що складено акт № 140/НОМЕР_1 (а.с.25-31) та прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.03.2018 № 1, яким до позивача, за порушення вимог статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і вимог статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності 17000,00 грн. (а.с.32-33).

Вважаючи протиправним оскаржуваний наказ про проведення перевірки, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав і інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу (стаття 62 ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, співробітниками оперативного управління, на виконання розпорядження Державної фіскальної служби України від 27.12.2017 № 188-р «Про проведення операції «Акциз-2018», проведено візуальні огляди торгівельних приміщень та вітрин торгівельних обєктів, які здійснюють роздрібну реалізацію алкогольної та тютюнової продукції на території Чернігівської області, за результатами яких встановлено, що, зокрема, у кафе за адресою: вул. Привокзальна, 18-а, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область, в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_3, здійснюється реалізація алкогольної продукції, маркованої марками акцизного податку з візуальними ознаками підробки та за заниженими цінами. Про встановлену інформацію повідомлено заступника начальника ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_5 листом від 06.02.2018 № 312/21-06, в якому начальник оперативного управління ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_6 просить доручити співробітникам відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів та відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями проведення відповідних перевірочних заходів (а.с.47-48).

27.02.2018 начальником ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_4 прийнято рішення, оформлене наказом № 371 «Про проведення фактичної перевірки», відповідно до якого з 28.02.2018 призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження ним господарської діяльності - кафе за адресою: вул. Привокзальна, 18-а, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань виробництва та обігу підакцизних товарів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв (а.с.24).

Копію вищевказаного наказу вручено платнику податків - ФОП ОСОБА_3 під розписку до початку проведення фактичної перевірки 28.02.2018, про що останній поставив свій підпис у направленнях на перевірку від 27.02.2018 №№ 445, 446 (а.с.25-26).

У свою чергу, пунктом 80.5 статті 80 ПК України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені у статті 81 ПК України.

Відповідно до абзаців першого-п'ятого, сьомого пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Згідно з пунктом 80.7 статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

В адміністративному позові ФОП ОСОБА_3 зазначає, що оскаржуваний наказ не містить підстав для проведення фактичної перевірки кафе, які передбачені нормами пункту 80.2 статті 80 ПК України, що свідчить про відсутність обставин, які надають контролюючому органу повноваження на проведення фактичної перевірки, та як наслідок протиправність видання оскаржуваного наказу.

У ході розгляду справи судом встановлено, що наказ начальника ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_4 від 27.02.2018 № 371 «Про проведення фактичної перевірки» відповідає вимогам, які встановлені до його змісту пунктом 81.1 статті 81 ПК України. Зокрема, у вказаному наказі зазначено: дату видачі (27 лютого 2018 року); найменування контролюючого органу (Головне управління ДФС у Чернігівській області); найменування та реквізити суб'єкта (Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, РНОКПП -НОМЕР_1; адреса об'єкта (кафе за адресою: вул. Привокзальна, 18-а, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область); мета (з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань виробництва та обігу підакцизних товарів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв); вид перевірки (фактична); підстави для проведення перевірки визначені цим Податковим кодексом України (на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України); дата початку фактичної перевірки (28 лютого 2018 року); тривалість перевірки (10 діб); період діяльності, який буде перевірятися (з 28 лютого 2015 року по день початку перевірки).

Отже суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Чернігівській області мало право на проведення фактичної перевірки позивача на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень статті 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, а наказ начальника ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_4 від 27.02.2018 № 371 «Про проведення фактичної перевірки» відповідає вимогам, встановленим ПК України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.

За таких обставин суд вважає, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов'язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб'єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред'явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що посилання позивача на окремі дефекти наказу про призначення фактичної перевірки є безпідставними, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для проведення відповідної перевірки.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.07.2018 (справа № 810/3868/17, касаційне провадження № К/9901/40275/18), висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Разом з тим суд відхиляє твердження позивача, що лист оперативного управління ГУ ДФС у Чернігівській області від 06.02.2018 № 312/21-06 не є підставою для призначення фактичної перевірки, оскільки є штучним повідомленням одного структурного підрозділу відповідача іншому без зазначення конкретних доказів щодо інформації, викладеної у ньому, з огляду на наступне.

Так, суд зауважує, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, при цьому, якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. Позови платників податків, спрямовані на оскарження дій контролюючих органів при проведенні перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе, водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.04.2018 (справа № 826/12612/17, адміністративне провадження № К/9901/29186/18), яку суд також враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи позивачу 28.02.2018 о 14 год. 25 хв. вручено копію оскаржуваного наказу від 27.02.2018 № 371 про проведення фактичної перевірки, предявлено службові посвідчення (ОСОБА_7 та ОСОБА_8О.) та направлення на перевірку від 27.02.2018 №№ 445, 446, що ФОП ОСОБА_3 засвідчив своїм підписом у наявних в матеріалах справи направленнях на перевірку (а.с.25-26).

Перевірка була проведена у присутності позивача, про що свідчить його підпис про ознайомлення з висновками акту перевірки та про отримання одного примірника акту 140/НОМЕР_1 (а.с.27-31).

При цьому суд зауважує, що позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, тим самим втратив своє право на оскарження наказу про проведення такої перевірки, скасування якого за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав платника, оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення такої перевірки у вигляді податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням зазначеного суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_3 слід відмовити.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вул. Григорєва, 120, смт. Добрянка, Ріпкинський район, Чернігівська область, 15011, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39392183) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 23.10.2018.

Суддя В.В. Падій