Справа № 826/16998/16
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22 жовтня 2018 року № 826/16998/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Донця В.А., секретар судового засідання Сом П.А., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови.

Державна служба геології та надр України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. про накладення штрафу від 04.10.2016 у виконавчому проваджені №51891058.

Ухвалою суду від 02.11.2016 відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи. На підставі розпорядження керівника апарату суду про повторний автоматичний розподіл та протоколу автоматичного розподілу - справу передано судді Донцю В.А. Ухвалами суду: від 17.09.2018 призначено підготовче засідання; від 01.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова про накладення штрафу від 04.10.2016 №51891058 підлягає скасуванню, оскільки виконання постанова Окружного адміністративного суду міста Києва, яка підлягала примусовому виконанню суперечила практиці Вищого адміністративного суду України та судом не було взято до уваги наявність у користувача надрами заборгованості зі сплати обов'язкових платежів.

Відповідач заперечень не надав, правом на подання відзиву не скористався.

Сторони участі повноважних представників у судовому розгляді справи не забезпечили, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлені повістками. Представником позивача подано клопотання від 01.10.2018 про розгляд справи у порядку письмового провадження. В матеріалах судової справи наявне клопотання від 01.02.2017 про розгляд справи без участі представника відповідача.

На підставі частини третьої статті 268 КАС України судом здійснено судовий розгляд справи без участі представників сторін.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено.

Постановою від 10.08.2016 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №51891058 з примусового виконанню виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2016 №826/23816/15 щодо зобов'язання Державної служби геології та надр України продовжити строк дії спеціального дозволу (ліцензії) від 27.07.1995 №310 на експлуатацію Битків-Бабченського родовища корисних копалин (нафтові поклади) на 20 років до 27.07.2035 та надання Спільномому українсько-американському підприємству "УкрКарпатойл ЛТД" спеціального дозволу на користування надрами Битків-Бабченського родовища зі строком дії до 27.07.2035.

Державна служба геології та надр України звернулася до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 23.08.2016 № 04-1731, в якій просила подати заяву про відстрочення виконання судового рішення та зупинення виконання рішення. У заяві позивач посилався на те, що наявність у підприємства податкового боргу унеможливлює законне виконання рішення суду.

Листом від 01.09.2016 №20.1/14369-0-26/468/3 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив позивача про відсутність підстав для звернення державного виконавця до суду із заявою про відстрочення виконання відповідного рішення. Державній службі геології та надр України роз'яснено право звернення до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу і порядку виконання відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з клопотанням від 16.09.2016 №04-1905 про зупинення виконання оскаржуваного рішення, яке не було задоволене.

Державна служба геології та надр України звернулася до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 07.09.2016 № 04-1830/1, в якій просила звернутися до суду з заявами щодо роз'яснення судового рішення у справі та щодо встановлення порядку та способу його виконання, розглянути питання щодо зупинення виконавчого провадження №51891058. У заяві позивач посилався на те, що наявність у підприємства податкового боргу унеможливлює законне виконання рішення суду.

Листом від 03.10.2016 № 20.1/16261-0-26/468/3 відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомив Державну службу геології та надр України про відсутність підстав для звернення державного виконавця до суду із заявами про роз'яснення судового рішення та про встановлення порядку та способу його виконання. Також позивачу повторно роз'яснено право звернення до суду з заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення, про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

У зв'язку з невиконанням рішення суду головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Думанською А.Л. винесено вимогу від 04.10.2016 №20.1/468/3 щодо вжиття заходів з виконання виконавчого листа Київського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2016 №826/23816/15.

За невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Думанською А.Л. прийнято постанову від 04.10.2018 про накладення штрафу у виконавчому провадженні №51891058 на Державну службу геології та надр України в розмірі 680,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з постановою звернувся до суду за захистом своїх інтересів.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХIV (чинного на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №606-ХIV) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша). Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (абзац другий частини другої).

Відповідно до статті 75 Закону №606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження (частина перша). У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення (частина друга).

Як убачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало невиконання позивачем постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.2016 у справі №826/23816/15, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, для примусового виконання якої видано виконавчий лист від 03.08.2016 №826/23816/15.

У позовній заяві позивач зазначає, що вказане рішення суду неможливо було виконати, оскільки воно прийнято всупереч судовій практиці Вищого адміністративного суду України, за якою прийняття рішення щодо продовження строку дії спеціального дозволу відноситься до дискреційних повноважень позивача, судами не було взято до уваги наявність податкового боргу у Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД" з рентної плати та плати за використання природних ресурсів.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Обов'язковість судового рішення також передбачалось частиною другою статті 14 КАС України, частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI у редакціях, чинних на час виникнення спірних відносин.

Отже, доводи позивача щодо невідповідності рішень судовій практиці, втручання суду в дискреційні повноваження органу та неврахування наявності заборгованості зі сплати обов'язкових платежів у користувача надрами, в даному випадку, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для невиконання судового рішення.

Також суд вважає, що не може бути підставою для невиконання судового рішення в зв'язку зі зверненням Державної служби геології та надр України до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листами від 23.08.2016 № 04-1731 та від 07.09.2016 № 04-1830/1 щодо звернення державного виконавця до суду з заявами про відстрочення виконання судового рішення, встановлення порядку та способу його виконання, зупинення виконання рішення, а також звернення до Вищого адміністративного суду з клопотанням про зупинення виконання судового рішення. Державним виконавцем було відмолено боржнику в задоволенні вказаних заяв у зв'язку з їх необґрунтованістю та роз'яснено право на підставі статті 36 Закону №606-XIV самостійно звернутись до суду з такими клопотаннями. Відповідно до статей 170, 263 КАС України (у редакції, чинній на час існування спірних відносин) Державна служба геології та надр України як учасник справи та сторона виконавчого провадження мала право звернутись до суду з відповідною заявою щодо роз'яснення судового рішення, відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку його виконання. Доказів подання таких заяв, оскарження відмови державного виконавця звернутись до суду з такими заявами чи зупинити виконавче провадження позивачем не додано про такі обставин не зазначено.

За таких обставин, суд констатує недоведеність позивачем наявності обґрунтованих обставин, які унеможливили вчинення дій для виконання судового рішення, відповідно доводи позивача про протиправність постанови про накладення штрафу є необґрунтованими, відповідно у відповідача були підстави застосувати штраф на підставі частини першої статті 89 №606-ХIV, за якою в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (платіжне доручення від 19.10.2016 №875). Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Позивач - Державна служба геології та надр України (ідентифікаційний код 37536031, місцезнаходження: 03680, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, будинок 16).

Відповідач - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код 00015622, місцезнаходження 01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13).

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судом першої інстанції справи, визначеної статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.А. Донець