Справа № 0440/4884/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Справа № 0440/4884/18
Дніпропетровській окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального населення м. Новомосковськ до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
03.07.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління праці та соціального населення м. Новомосковськ до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови від 29.03.2018 року у виконавчому провадженні ВП №51403320 про стягнення виконавчого збору винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 29.03.2018 року, в розмірі 14 892, 00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 року позовну заяву Управління праці та соціального населення м. Новомосковськ було залишено без руху з установленим строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2018 року було зупинено провадження у справі до 11.09.2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 року було поновлено провадження у справі та призначено до розгляду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуваною постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 29.03.2018 року у виконавчому провадженні ВП №51403320 про стягнення з боржника - Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська виконавчого збору в розмірі 14 892,00 грн., порушено права, свободи та інтереси управління, оскільки головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 не проводилися заходи, що призвели б до виконання рішення. Постанова про накладення штрафу, на думку позивача, є необєктивною та незаконною.
Представник позивача у судове засідання зявилась, надала заяву про розгляд справи в порядку письмово провадження, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи, відзив на позов до суду не надавав.
Суд розглянув справу у порядку письмового провадження на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутня потреба заслухати свідка або експерта.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, постановою Новомосковського міськрайонного суду у Дніпропетровській області по справі № 183/8000/15 позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії було задоволено в повному обсязі. На підставі вказаної постанови суду, Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області був виданий виконавчий лист № 183/8000/15 від 03.06.2016 року.
На підставі виконавчого документа та відповідної заяви ОСОБА_2 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження.
11.04.2018 року Управлінням праці та соціального захисту населення м. Новомосковська було отримано постанову від 29.03.2018 року, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про закінчення виконавчого провадження.
Управління праці та соціального захисту населення звернулося до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 із заявою від 04.05.2018 року вих. № 948 про надіслання копії постанови від 29.03.2018 року у виконавчому провадженні ВП №51403320, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про стягнення виконавчого збору у сумі 14 892,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно із статтею 63 Розділу VIII Виконання рішень немайнового характеру Закону України Про виконавче провадження:
- за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження;
- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність;
- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником;
- у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом;
- у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до статті 75 Закону України Про виконавче провадження:
- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання;
- у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З наведених норм прямо вбачається, що застосування сум штрафу є правомірним у разі не виконання судового рішення без поважних причин.
З матеріалів справи видно, що Управління праці та соціального захисту населення звернулося із заявою від 17.06.2016 року №1483 про відкладення провадження виконавчих дій, посилаючись на ст.373 ЦПК України ( у редакції, чинній станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.
Так, позивачем було самостійно виконано вимоги виконавчого листа виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 03.06.2016 р., по справі №183/8000/15 про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська та включено ОСОБА_2 до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги в повному обсязі, про що було направлено лист начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29.03.2018 р вих. № 680.
Таким чином, суд зазначає, що право на стягнення виконавчого збору не виникає, якщо боржник добровільно виконав рішення суду після того, як минув строк на добровільне виконання.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2.4, 7 та 11 до Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини - справа Красношапка проти України від 30 листопада 2006 року, Єфименко проти України від 18 липня 2006 року, які згідно до положень статті 2 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною, суд неодноразово наголошував, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує ефективний засіб юридичного захисту.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
З огляду на викладене, у звязку з тим, що від відповідача до суду відзив з викладеними запереченнями проти позову не надходив, суд вважає за необхідне позовну заяву Управління праці та соціального населення м. Новомосковськ до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити в повному обсязі.
Керуючись статтями 205, 241-246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову від 29.03.2018 року у виконавчому провадженні ВП №51403320 про стягнення виконавчого збору, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 29.03.2018 року, в розмірі 14 892, 00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4