Справа № 0540/7387/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 р. Справа№0540/7387/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області б/н від 27 квітня 2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1), на підставі заяви від 17.04.2018 року;

- зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1) пенсію за віком на пільгових умовах на підставі його заяви від 17.04.2018 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року адміністративну справу № 0540/7387/18-а було прийнято до розгляду судді Толстолуцької М.М. та відкрито провадження у справі.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно положень частини третьої статті 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що 27 квітня 2018 року звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області із письмовою заявою, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Проте, рішенням відповідача йому відмовлено у призначенні пенсії через те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відособлений структурний підрозділ «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних підприємств» 16.06.3014 року закрито, довідка про стаж роботи ОСОБА_1 видана підприємством, яке знаходиться в окупованому м. Донецьку, раніше ним подавалась інша довідка про пільговий стаж роботи від 03.10.2014 р. за вих.. № 02/106, що викликає сумніви стосовно його стажу.

Позивач, вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незаконним, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач заперечив проти задоволення зазначених вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Так, відповідно до наданого відзиву від 06.09.2018 року вих. № 8859/34-1/29, який надійшов на адресу суду поштою 12.09.2018 року відповідач зазначив, що рішенням управління від 27.04.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Довідка про пільговий стаж роботи № 723 від 26.12.2013 р. видана підприємством, яке знаходиться в м. Донецьку на території яка тимчасово окупована. Раніше заявником була надана довідка про пільговий стаж роботи на вказаному підприємстві від 03.10.2014 р. № 02/106, що викликає сумніви.

Зазначене позбавляє управління можливості прийняти до уваги дані довідки Відокремленого структурного підрозділу «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних підприємств» № 02/106 від 03.10.2014 року при визначенні права на пенсію.

Таким чином на момент звернення 17.04.2018 року загальний страховий стаж ОСОБА_1 згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу і надані документи складає 24 роки 08 місяців 17 днів, пільговий стаж за Списком № 1 відсутній, що не відповідає вимогам п.1. ч.2 ст. 144 розділу XIV Закону № 1058.

Суд зауважує, що інших відомостей в обґрунтування законності та доказів, витребуваних судом, відповідачем не надано, отже суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 є особою, що претендує на призначення пенсії за віком.

Відповідач - Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб'єктом владних повноважень органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 22 січня 2018 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою № 675 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон № 1058).

Одночасно, для призначення пенсії, позивачем до управління були надані наступні документи:

1)заява;

2) копія трудової книжки серія БТ-ІІ №2196756 від 18.01.1985р;

3) копія тимчасового посвідчення військовозобов'язаного № 04-400;

4) копія диплому В № 374553 від 11.01.1985 р.;

5) пільгова довідка № 723 від 26.12.13 р. видана відокремленого виробничого підрозділу «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт»;

6) довідка відокремленого виробничого підрозділу «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» про заробітну плату для обчислення пенсії від 26.12.2013 р. № 724;

7) довідка відокремленого виробничого підрозділу «Донецька дирекція з виконання проектів ліквідації шахт» про роботу № 722 від 26.12.2013 р.;

8) копія наказу «Про підсумки проведення атестації робочих місць по списку №1» (із додатком);

9) довідка № 725 від 26.12.2013 р. про перейменування підприємства;

10) копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера;

11) копія паспорта;

Рішенням відповідача від 27 квітня 2018 року № б/н «Про відмову в призначенні пенсії» позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю необхідного загального страхового та пільгового стажу роботи /арк. справи 34-35/.

Як вбачається із зазначеного рішення, на час звернення із заявою відповідно наданих документів страховий стаж позивача, обчислений пенсійним органом склав 24 роки 08 місяців 17 днів.

Згідно з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії до страхового стажу позивача, не зараховано наступні періоди його роботи у шахті «Мушкетовська» Донецького виробничого об'єднання по видобутку вугілля з 18.01.1985 по 02.10.1986 років, 03.01.1989 по 25.02.1997 років, через неможливість управління витребувати від ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» довідку по підтвердження пільгового стажу роботи.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача при обчисленні пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями частини 1 статті 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 40 Закону 1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до статті 43 Закону 1058 зазначається, що призначення пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

За статтею 1, пункту 1 статті 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі за текстом Закон 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обовязково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На підставі пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

Щодо не зарахування періоду роботи з 18.01.1985 по 02.10.1986 років на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду в шахті «Мушкетовська» Донецького виробничого об'єднання по видобутку вугілля, 03.01.1989 по 25.02.1997 років на шахті «Мушкетовська» Донецького виробничого об'єднання по видобутку вугілля, суд зазначає наступне.

З трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 працював з 18 січня 1985 року по 02 жовтня 1986 року на посаді машиніста електрослюсаря підземного 3 розряду в шахті «Мушкетовська» Донецького виробничого об'єднання по видобутку вугілля;

03 січня 1989 року позивача прийнято учнем гірничого підземним з повним робочим днем в шахті (запис трудової книжки №5);

23 березня 1989 року переведено на посаду гірничого робітника підземного з повним робочим днем в шахті (запис № 6);

25 лютого 1997 року позивач звільнений за власним бажанням (а.с. 21).

Отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу на вказаній посаді на підприємстві є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Таким чином, спірні періоди роботи позивача повинні бути зараховані до його страхового (пільгового) стажу роботи.

Суд не приймає доводів відповідача про неможливість проведення перевірки достовірності відомостей, вказаних у довідці про заробітну плату, у зв'язку із закриттям підприємства, оскільки факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу на підприємстві є підтвердженим належними та допустимими доказами, а саме записами у трудовій книжці.

Таким чином суд приходить до висновку, що рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області б/н від 27 квітня 2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 2 КАС України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини пятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Нормами статті 244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд не обраховує загальний трудовий стаж позивача, необхідний для призначення пенсії, з огляду на дискрецію повноважень пенсійного органу, у звязку з чим відсутні підстави для зобовязання відповідача призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах.

Отже, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача та зобов'язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір на суму 704,80 грн. /арк. справи 4/.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 27а, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області б/н від 27 квітня 2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1

Зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 квітня 2018 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 22 жовтня 2018 року. Повний текст рішення складено та підписано 26 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.