Справа № 808/2398/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ЗАБЕЗПЕЧЕННІ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

24 жовтня 2018 рокуСправа № 808/2398/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калашник Ю.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (69071, АДРЕСА_1, поштова адреса: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_1) до Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби народів, 28, ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача від 25.05.2018 №1020 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1, депутатом Запорізької міської ради.

24.10.2018 до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

зупинити дію рішення відповідача від 25.05.2018 №1020 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1,

заборонити будь-яким посадовим та службовим особам Національного антикорупційного бюро України вчиняти будь-які дії на виконання рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 25.05.2018 №1020 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1

Обґрунтовуючи заяву представник позивача вказує на очевидну протиправність оскаржуваного позивачем рішення з підстав перевищення встановленого граничного строку проведення відповідачем перевірки декларації на 8 днів та вважає це беззаперечною обставиною для застосування заходів забезпечення позову. Також вказує, що в рішенні від 25.05.2018 №1020 міститься недостовірна інформація про можливе вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України. Вказане на думку представника позивача може призвести до кримінального переслідування позивача та здійснення тиску на нього як на депутата місцевої ради при виконанні своїх повноважень. Зазначає, що у разі не застосування заходів забезпечення неможливо буде відносити немайнові права позивача та ділову репутацію.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності 2 обов'язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи приписи викладених вище норм законодавства, суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В той же час, представником позивача не надано доказів, які б обґрунтовували підстави вжиття заходів забезпечення позову, на які представник позивача посилається у своїй заяві. Зокрема, представник позивача на момент надання суду заяви про забезпечення позову не надав доказів кримінального переслідування позивача та здійснення тиску на нього як на депутата місцевої ради, не надав доказів настання будь-яких негативних обставин, які виникли на підставі рішення від 25.05.2018 №1020, що загрожують діловій репутації та немайновим правам позивача. Суд вказує, що до заяви про забезпечення позову представником позивача взагалі не надані будь-які докази на підтвердження обґрунтованості вказаної заяви.

Також, суд не вважає наведені представником позивача обставини щодо очевидності протиправності оскаржуваного рішення достатніми, безспірними та доведеними. Оцінити вказані підстави суд може під час розгляду справи.

Тобто, за наведеними позивачем підставами протиправності рішення відповідача може бути перевірена тільки під час судового розгляду справи по суті.

Відтак, судом підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову не встановлено. За таких обставин суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу представника позивача на те, що 26.06.2018 позивач вже звертався до суду із аналогічною заявою про забезпечення позову з тих самих підстав та зазначенням таких самих заходів забезпечення позову з відповідним обґрунтуванням, у задоволенні якої судом було відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу від 27.06.2018.

Відповідно ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, - відмовити.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвалу складено та підписано 24.10.2018.

Суддя Ю.В.Калашник