Справа № 1840/3544/18
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2018 р. Справа № 1840/3544/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1І.), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі по тексту - відповідач, Сумське OУ ПФУ в Сумській області), в якій просить визнати незаконною (протиправною) бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні пенсії та зобовязати відповідача здійснити призначення пенсії з 16.05.2018, зарахувавши до страхового стажу період роботи, який зазначено в записі трудової книжки №4.
Позивач вважає, що з вищезазначеного листа відповідача не вбачається підстав для відмови у зарахуванні певних періодів роботи до страхового стажу для призначення та розрахунку пенсії, у звязку з чим, на адресу відповідача було направлено адвокатський запит з метою зясування підстав для відмови у зарахуванні певних періодів роботи до страхового стажу, що потягло за собою відмову у призначенні пенсії. З отриманої відповіді на адвокатський запит вбачається, що відповідач відмовив у зарахуванні певних періодів роботи до страхового стажу, у звязку з наявним виправленням в графі 4 трудової книжки.
Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає його необґрунтованим і таким, що суперечить вимогам діючого законодавства та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні пенсії та зобовязати здійснити призначення пенсії з 16.05.2018, зарахувавши до страхового стажу період роботи, який зазначено в записі трудової книжки №4.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, у якому відповідач зазначає, що позивач звернулась до управління із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням управління від 05.06.2018 року їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у звязку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років (наявний стаж складає 23 роки 11 місяців 13 днів).
До страхового стажу позивача не зараховано період її роботи з 06.09.1983 року по 01.07.1989 рік та з 02.07.1992 року по 31.12.1997 рік, у звязку із наявним виправленням в графі № 4 (дата наказу про прийняття на роботу). Також відповідач зазначає, що під виправленнями відсутні застереження стосовно того, хто саме зробив вказані виправлення.
Враховуючи наведені обставини, Сумське OУ ПФУ в Сумській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, у відзиві відповідач просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 16.05.2017 ОСОБА_1 звернулася до Сумського OУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Сумського OУ ПФУ в Сумській області від 14.06.2018 № 12474/05-20 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у звязку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років (наявний стаж складає 23 роки 11 місяців 13 днів). До страхового стажу позивача, відповідач не зарахував період роботи з 06.09.1983 по 01.07.1989 та з 02.07.1992 по 31.12.1997, у звязку із наявним виправленням в графі № 4, оскільки під виправленнями відсутні застереження стосовно того, хто саме зробив вказані виправлення.

Також відповідач звертав увагу суду на те, що у п. 2.6 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» зазначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. У звязку цим, управління не мало законних підстав для врахування зазначеного періоду позивачу для призначення їй пенсії.

Проте, суд вважає помилковими зазначені висновки відповідача, виходячи з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Не заперечуючи проти права органів, що призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, слід зазначити, що таке право не повинно нівелювати обов'язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за N 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Зазначаючи про виникнення сумнівів щодо запису в трудовій книжці, відповідачем не наведено, які саме виникли сумніви та з яких підстав. Наявність таких сумнівів може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу.

Як вбачається з трудової книжки позивача (а.с.12), запис №4 про прийняття на роботу, містить деяке виправлення, а саме: дата наказу про прийняття на роботу містить виправлення з цифри «6» на «5». Але таке виправлення не дає підстав вважати, про те, що даний запис вчинено невідповідальною посадовою особою відділу кадрів, та те, що таке виправлення не тягне за собою настання будь-яких юридичних наслідків на користь інтересів позивача.

Окрім того, суд зазначає, що доказом також може слугувати той факт, що після спірного запису під №4, внесені інші записи цим же відділом кадрів цього підприємства, що і здійснив спірний запис №4. Тим паче, наступні записи стосуються переводу позивача в інший структурний підрозділи на іншу посаду.

Також суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодного пояснення, як під час досудового врегулювання спору, так і у відзиві на позов, яким чином запис під № 4 впливає на стаж роботи позивача в період з 06.09.1983 року по 01.07.1989 рік та з 02.07.1992 року по 31.12.1997 рік.

У звязку з зазначеним, наявність виправлення у трудовій книжці № 4 не може нівелювати відомості трудової книжки, оформлені належним чином, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, зокрема, відсутність завіреного підпису та печатки підприємства.

Отже, повідомляючи позивачу про відмову в зарахуванні наведеного стажу, відповідач діяв необґрунтовано, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Слід зазначити, що в установлений термін Сумським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області подано відзив на позовну заяву, у якому викладена позиція відповідача по суті позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення вказаних норм, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області суму судового збору в розмірі 704,80 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 17.09.2018 № СВ00695809 (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобовязати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити пенсію ОСОБА_1 з 16.05.2018, зарахувавши до страхового стажу період роботи, який зазначено в записі трудової книжки №4.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (вул. М.Вовчок, 9. кв. 53, м. Суми, Сумська область, 40007, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, 40009, ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько