Справа № 567/1217/18
Суддя: Венгерчук А.О.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 567/1217/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Острозі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи, обґрунтовуючи тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 556417 винесеної 24.08.2018 року інспектором УПП в Рівненській області капралом поліції ОСОБА_2, до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.

Вважає, вказану вище постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування, а справа закриттю з наступних підстав.

24 серпня 2018 року о 21 год. 55 хв., на автодорозі Київ-Чоп М06, 373 км., керуючи власним автомобілем, він рухався в сторону м. Рівне. Попереду себе помітив автомобіль патрульної поліції, який рухався у попутному напрямку. Згодом переконавшись, що маневр не створить небезпеки чи перешкоди для водія транспортного засобу, який рухається попереду, та що даний маневр здійснюється на ділянці дороги не зазначеної у п.14.6 ПДР, вирішив виконати обгін патрульної машини. Розпочавши обгін, увімкнув лівий показник повороту і розпочав виконувати маневр обгону із виїздом на зустрічну смугу руху, оскільки на дорозі були наявні по одній смузі руху у кожному напрямку, та завершуючи який, повернувся на свою смугу руху. Після завершення обгону, у дзеркалі заднього вигляду, помітив увімкнене світло проблискових маячків червоного та синього кольорів та зупинив керований автомобіль, для зясування причини зупинки. До його авто підійшов інспектор поліції і відразу запитав чому він не вмикає світловий покажчик повороту, на що він заперечив, оскільки був впевнений, що усі вимоги, передбачені ПДР України, які зазначені для обгону виконав. На що йому було запропоновано переглянути відеозапис з відеореєстратора. Однак, з відеозапису, ним не встановлено під час якого саме перестроювання не було увімкнено покажчик повороту, чи взагалі було під час руху перестроювання і в чому полягало порушення правил обгону. В звязку з чим було винесено постанову, про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.9.2 б ПДР, та було розяснено, що світловий покажчик повороту ним не було увімкнено при перестроюванні на смуху руху, по який він рухався перед здійсненням маневру обгону.

Вказав, що під час виконання маневру обгону патрульного автомобіля було подано сигнал світловим покажчиком повороту, а після закінчення маневру обгону він повернувся на займану смугу руху, тобто, ним не було здійснено перестроювання, а отже не було допущено порушення правил обгону.

Жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення та взагалі події адміністративного правопорушення відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього надано не було. У графі «До постанови додаються» п. 9 оскаржуваної постанови - записи відсутні. Просить скасувати постанову серії ЕАВ К №556417, винесену 24.08.2018 року, якою якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУПАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 20.09.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час, місце та дату провадження розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позов не подавав.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини 2 статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 24 серпня 2018 року інспектором УПП в Рівненській області капралом поліції ОСОБА_2, винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно з постановою, ОСОБА_1, 24 серпня 2018 року о 21 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Чоп М06, 373 км., керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п.9.2 б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення адмінстягнення.

Пункт 9.2 Правил дорожнього руху передбачає, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: a) перед початком руху і зупинкою;б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху України, обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Пунктом 14 Даних правил передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: a) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Пунктами 14.3, 14.4, 14.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями. Якщо на дорозі за межами населеного пункту дорожня обстановка не дозволяє зробити обгін тихохідного або великогабаритного транспортного засобу, його водій повинен рухатися якомога правіше, а у разі потреби - зупинитися на узбіччі і пропустити транспортні засоби, що рухаються за ним. Водій транспортного засобу, який виконує обгін, може залишитися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створить небезпеки зустрічним транспортним засобам, а також не перешкоджатиме транспортним засобам, які рухаються за ним з більш високою швидкістю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором патрульної поліції не надано належних та допустимих доказів щодо правомірності прийнятого ним рішення, так як ні при підготовці справи про адміністративне правопорушення, ні при її розгляді не було встановлено подію адміністративного правопорушення чи його складу у діях ОСОБА_1, а працівниками поліції, а саме поліцейським ОСОБА_2 не вірно застосовані норми процесуального права.

Аналізуючи викладене вбачається, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак належних доказів, що позивач порушив п. 9.2 б ПДР України, зокрема пояснень свідків, пояснень інших учасників руху, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до и. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як крім інших, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, встановлено, що кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки йото вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується та засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Оскільки згідно з положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає, зокрема, за порушення водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами при початку чи зміні його напрямку (п. 9.2. Правил дорожнього руху), та враховуючи, що не встановлено порушення ОСОБА_1 цих правил, відповідно відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення такого правопорушення.

Таким чином, при тих обставинах, які встановлені судом, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, суд приходить висновку, що позовні вимоги про скасування постанови серії ЕАВ № 556417 винесеної 24.08.2018 року та закриття справи про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 А кв.11 Рівненської області, індекс 35800, ІПН НОМЕР_1) до інспектора 1 батальйону 4 роти управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції ОСОБА_2 ( м.Рівне вул.Степана Бандери ,14 А, індекс 33028) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ К №556417 винесеної 24 серпня 2018 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Острозький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3