Справа № 2а-8862/09/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2010-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 січня 2010 року 16:55 № 2а-8862/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового засідання Поліщук О.А. вирішив адміністративну справу

за позовом Державного підприємства "Київський ремонтно-механічний завод"
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м.Києва
про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

За участі представників:

Від позивача: Горобчишин І.О., Островська В.І., за довіреністю;

Від відповідача: Бурковська Н.Л., Лопата О.Є., за довіреністю.

Позивач звернулися до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 13.05.2009 №4/0/16709 щодо завищення бюджетного відшкодування в розмірі 39 590 грн., згідно податкової декларації за січень 2009 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що зроблені під час перевірки висновки відповідача про завищення бюджетного відшкодування є необґрунтованими. Оскільки заявлена позивачем до відшкодування сума податку на додану вартість підтверджується відповідними документами.

Представник відповідача надав заперечення на позов, у якому зазначив, що донарахування позивачу завищеного бюджетного відшкодування відповідає порушенням, встановленим під час проведеної перевірки. Тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30.04.09 працівниками відповідача була проведена виїзна позапланова перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивачу за січень 2009, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувався в період з 01.05.2008 по 30.06.2008, з 01.08.2008 по 30.11.08, з 01.12.2008 по 31.12.2008.

Згідно з поданою позивачем податковою декларацією за січень 2009 року сума бюджетного відшкодування складає 652139 грн.

Залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду складається із сум ПДВ, які виникли:

В травні 2008 року у розмірі 32 739,30 грн.;

В червні 2008 року у розмірі 8 910,00 грн.;

В серпні 2008 року у розмірі 3 652,52 грн.;

У вересні 2008 року в розмірі 58 573,50 грн.;

У жовтні 2008 року у розмірі 300,00 грн.;

В листопаді 2008 року у розмірі 4 265,71 грн.

Відповідачем були перевірені податкові декларації позивача по відповідним періодам та встановлено завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 39 590 грн.

Відповідно до виявлених порушень відповідач видав податкове повідомлення-рішення від 13.05.2009 № 4/0/16709, яким встановлено завищення позивачем суми бюджетного відшкодування у розмірі 39 590 грн.

Оцінюючи доводи податкового органу суд зазначає:

Сума ПДВ, включена позивачем до розрахунку бюджетного відшкодування по постачальнику ТОВ „Укрсплав" (код 33341353) в розмірі 20 499,30 грн., підтверджена платником податку лише частково. Так, податкова накладна від 01.09.2008 № 10901 на суму 27 537,03 грн. яка додана позивачем до позовної заяви до перевірки не додавалася в реєстр не включалася. Пояснення позивача про те, що до розрахунку включалася сума від'ємного значення частково, з врахуванням надходження товару на суму 2 522,78 грн., до уваги не приймаються. Відповідно до п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного

податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 цього Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином, висновок відповідача про не підтвердження бюджетного відшкодування по постачальнику ТОВ „Укрсплав" (код 33341353) обґрунтовано в сумі 2 522,78 грн. У випадку, що розглядається, позивач -платник податку цього порядку не дотримався та безпідставно включив до бюджетного відшкодування цю суму.

Щодо різниці непідтвердженої на думку відповідача суми -8 988,30 грн. (11511,08 грн. -2 522,78 грн.), то вказана сума, як встановлено під час судового розгляду, була заявлялася позивачем раніше для включення до сплати податкового кредиту наступного податкового періоду як залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 26 Декларації з податку на додану вартість). У перевіряємий період позивач заявив визначені суми до бюджетного відшкодування, що не суперечить діючому законодавству.

Стосовно епізоду по постачальнику ТОВ „Тантра" (код 21594328), на думку відповідача, податкова накладна від 19.06.208 на суму 11 800 грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 1980 грн. складена з порушенням п.п. 3, 4 Наказу ДПА України № 165 та п.п.7.2.8 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" (декларація за червень 2008 року).

Відповідно до п.п.7.2.8 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком, а також які не є об'єктами оподаткування згідно із статтею 3 та звільнених від оподаткування згідно із статтею 5 цього Закону.

Зведені результати такого обліку відображаються у податкових деклараціях, форма і порядок заповнення яких визначаються відповідно до закону. Платник податку веде реєстр отриманих та виданих податкових накладних у документальному або електронному вигляді за його вибором, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку продавця, який надав податкову накладну такому платнику податку. За наявності оригіналу податкової накладної невключення її до зазначеного реєстру не є підставою для відмови у зарахуванні суми податку, визначеної у такій податковій накладній, до складу податкового кредиту такого платника податку. Форма і порядок заповнення реєстрів отриманих та виданих податкових накладних встановлюються центральним податковим органом.

При проведенні документальної (планової або позапланової виїзної) перевірки платник податку зобов'язаний забезпечити доступ податковому інспектору до реєстру податкових накладних та у разі ведення його в електронному вигляді - надати носій електронної інформації за власний рахунок. При цьому носій електронної інформації повинен зберігатися платником податку протягом строку давності, встановленого законом.

Платник податку повинен використовувати будь-яку з найбільш поширених операційних комп'ютерних систем в Україні за власним вибором, які будуть запропоновані центральним податковим органом.

Згідно з п.п. 3 та 4 Наказу ДПА України від 30.05.97 № 165 „Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення" порядковий номер податкової накладної відповідає порядковому номеру реєстра отриманих та виданих податкових накладних.

При складанні податкової накладної філією чи структурним підрозділом платника податку порядковий номер податкової накладної встановлюється з урахуванням присвоєного коду (номера, шифру) і визначається числовим значенням через дріб. У чисельнику номера податкової накладної проставляється порядковий номер, а в знаменнику - код (номер, шифр).

Сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов'язань з поставки товарів (послуг) продавця у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних.

Перевіривши в судовому засіданні вказану вище податкову накладну від 19.06.2008 № 72 (копія міститься справі) та звіривши її з оригіналом, наданим для огляду, суд встановив наявність невідповідності порядкового номера податкової накладної порядковому номеру реєстру отриманих та виданих податкових накладних. Так, податкова накладна від 19.06.2008 має номер 72, в той час як в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних, наданому позивачем, зазначена під № 82.

Разом з тим, вказана обставина не впливає на дійсність податкової накладної, а тому відсутні підстави для неврахування її у якості підтвердження суми бюджетного відшкодування.

Податкові накладні ТОВ „Мегасел" (код 32380627) на загальну суму 9 101,40 грн., в т.ч. ПДВ -1 516,90 грн. (п.н. від 25.12.2008); ТОВ „Гетіг-ЛТД" (код 36003556) на загальну суму 57 492 грн. (п.н. 29.12.2008), в т.ч. ПДВ -9582,00 грн., ТОВ „За-ліна" (код 35141414) на загальну суму 90 000 грн.. в т.ч ПДВ -15 000 грн. (п.н. від 26.12.2008) виписані на користь позивача з порушенням п.6 Наказу ДПА України № 165 та п.п. 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість".

Відповідно до п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7 закону України „Про податок на додану вартість" платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові

фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану

вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з п.6 Наказу ДПА України № 165 податкова накладна складається у двох примірниках (оригінал і копія) у момент виникнення податкових зобов'язань продавця відповідно до вимог пункту 7.3 статті 7 Закону. При цьому у верхній лівій частині податкової накладної робляться відповідні відмітки (непотрібне виділяється поміткою "Х").

Оригінал податкової накладної надається покупцю товарів (послуг) на його вимогу.

Зазначений документ зберігається покупцем разом із розрахунковими, платіжними документами з придбання товарів (послуг) у порядку і протягом терміну, визначеного для зберігання облікових податкових документів та зобов'язань із сплати податків.

Податкова накладна дає право покупцю, зареєстрованому як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість.

Копія податкової накладної залишається у продавця товарів (послуг) як звітний розрахунковий податковий документ і зберігається в порядку та протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податку.

Під час розгляду справи доводи відповідача про порушення позивачем вимог п.6 Наказу ДПА України № 165 та п.п.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" були спростовані.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі доведено правомірність прийнятого рішення лише на суму 2 522,78 грн., в іншій частині оскаржуване рішення є необґрунтованим та не відповідає вимогами ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 99, 100, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Державного підприємства "Київський ремонтно-механічний завод" задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва від 13.05.2009 року № 4/0/16709 в частині завищення бюджетного відшкодування в розмірі 37 067,12 грн. згідно податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2009 року.

В іншій частині позову відмовити.

Судові витрати в сумі 3,00 грн. присудити на користь Державне підприємство "Київський ремонтно-механічний завод" за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Р.О. Арсірій