Справа № 2140/1780/18
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1780/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеського районного суду Херсонської області в особі голови суду Берлімової Юлії Геннадіївни, третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що рішенням XXII сесії Херсонської обласної ради народних депутатів № 238 від 26 січня 1993 року був призначений на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області. 31 липня 1993 року склав присягу судді.

Постановою Верховної Ради України № 731-IV від 17 квітня 2003 року обраний суддею цього ж суду безстроково.

Постановою Верховної ради України від 12.04.2012 року № 4639-VI позивач звільнений з посади судді Генічеського районного суду за порушення присяги.

У період з лютого до серпня 2012 року позивач намагався ініціювати провадження у ВАСУ, оскаржуючи рішення ВРЮ. ВАСУ неодноразово відмовляв у відкритті провадження, зазначаючи, що заявник при підготовці і поданні скарги не дотримався вимог КАСУ. Також було ініційовано провадження у ВАСУ по оскарженню постанови Верховної Ради України стосовно звільнення.

5 червня 2012 року ВАСУ відхилив позов, як необґрунтований. Не погоджуючись з рішенням національних судів позивач звернувся до Європейського Суду з прав людини.

19 січня 2017 року Європейським Судом з прав людини було прийнято рішення у справі "Куликов та інші проти України" (заява №5114/09 та 17 інших, в тому числі і заява позивача № 65207/12) (KULYKOV AND OTHERS v. UKRAINE (Applicationsnos. 5114/09 and 17 others - seeappendedlist), яким визнав порушення Україною відносно позивача положень статті 6 § 1 та 8 Конвенції.

Згідно вимог частини 2 статті 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рішення набуло статусу остаточного 19 квітня 2017 року.

Постановою Верховного суду України від 03.07.2017 року скасовано постанову Вищого адміністративного суду України від 05.06.2012 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Верховної Ради України про скасування постанови про його звільнення з посади судді, а справу направлено на новий розгляд до цього ж суду.

Рішенням Верховного Суду від 13.02.2018 року постанову Верховної Ради України скасовано.

20.03.2018 року рішення Верховного Суду від 13.02.2018 року набрало законної сили.

Трудові відносини позивача з Генічеським районним судом, згідно запису в трудовій книжці, припинені наказом в.о. керівника апарату Генічеського районного суду Херсонської області від 03.05.2012 року, виданого на підставі постанови Верховної Ради України від 12 квітня 2012 року № 4639-VI.

Враховуючи, що підстави звільнення з посади судді визнані незаконними, тому наказ про звільнення, виданий працівником Генічеського районного суду втратив чинність (є недійсним) так само як і запис про звільнення в трудовій книжці.

Позивач, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Генічеського районного суду Херсонської області щодо відмови у внесенні запису в належну ОСОБА_1 трудову книжку про визнання запису № 22 від 03.05.2012 року здійсненого в.о. керівника апарату Генічеського районного суду про звільнення з посади судді Генічеського районного судді за порушення присяги судді недійсним;

- зобов'язати уповноважену особу Генічеського районного суду Херсонської області здійснити запис про недійсність запису № 22 від 03.05.2012 року відповідно до положень пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 або видати дублікат трудової книжки без запису про звільнення за порушення присяги;

- визнати протиправною бездіяльність Генічеського районного суду Херсонської області щодо не вчинення дій по поновленню ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області (зарахування до штату суддів цього суду) та зобов'язати уповноважену особу Генічеського районного суду таке рішення прийняти;

- зобов'язати Генічеський районний суд Херсонської області зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області період роботи з 03.05.2012 року по день видання наказу про зарахування ОСОБА_1 до штату суддів Генічеського районного суду Херсонської області.

Ухвалою суду від 03.09.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено судове засідання на 17.10.2018 року.

24.09.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначив, що наявність лише судового рішення, яким скасовано постанову Верховної ради України про звільнення судді із займаної посади не є достатньою підставою для прийняття у зв'язку з цим головою суду рішення про поновлення судді на посаді та зарахування його до штату, оскільки прийняття такого рішення виходить за коло повноважень голови суду визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Ухвалою суду від 17.10.2018 року залучено до участі справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Херсонській області. Судове засідання призначено 24.10.2018 року.

Сторони та третя особа надали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням XXII сесії Херсонської обласної ради народних депутатів № 238 від 26 січня 1993 року ОСОБА_1 призначений на посаду судді Генічеського районного суду Херсонської області.

31 липня 1993 року позивач склав присягу судді.

Постановою Верховної Ради України №731-IV від 17 квітня 2003 року ОСОБА_1 обраний суддею Генічеського районного суду Херсонської області безстроково.

24 січня 2012 року на засіданні Вищої ради юстиції розглянуто пропозицію члена Вищої ради юстиції Висоцького В.І. від 26 вересня 2011 року про внесення подання про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги судді і прийнято рішення про внесення такого подання до Верховної Ради України.

20 лютого 2012 року подання Вищої ради юстиції про звільнення ОСОБА_1 з посади судді направлено Головою Вищої ради юстиції до Верховної Ради України.

12 квітня 2012 року Верховна Рада України прийняла постанову від 12 квітня 2012 року № 4639-VI про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги.

Рішенням Верховного суду від 13.02.2018 року визнано протиправною та скасовано постанову Верховної Ради України від 12 квітня 2012 року № 4639-VI про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги.

Рішення Верховного суду від 13.02.2018 року набрало законної сили 20.03.2018 року.

20.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про поновлення на посаді судді.

Листом Генічеського районного суду Херсонської області № 01-18/91/2018 від 22.08.2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що питання поновлення на посаді судді не було предметом судового провадження. В рішенні суду не прописаний порядок та механізм поновлення на роботі. Правових підстав щодо зарахування ОСОБА_1 до штату Генічеського районного суду Херсонської області немає.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною першою та другою статті 8 Конституції передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі й мають відповідати їй.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Верховним Судом 13.02.2018 року скасовано постанову Верховної Ради України від 12 квітня 2012 року № 4639-VI про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Генічеського районного суду Херсонської області за порушення присяги, з врахуванням висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях, які прийняті у справах "Куликов та інші проти України" від 19.01.2017 року та "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 року, остаточне рішення від 27.05.2013 року.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. № 3477-ІV рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Положеннями статті 17 цього Закону встановлено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з пунктом 135 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Куликов та інші проти України" від 19.01.2017 року щодо скарг заявників (в тому числі ОСОБА_1, за пунктом 1 ст. 6 Конвенції), національні органи, розглядаючи справи заявників, не були незалежними і неупередженими. Суд посилається на висновки в своєму ж рішенні у справі "Олександр Волков проти України" ( пункти 109-131), в якому встановив, що провадження у Вищій раді юстиції і Верховній Раді України ( щодо звільнення суддів) характеризувалося великою кількістю системних і загальних недоліків, які поставили під сумнів принципи незалежності та неупередженості, а подальший перегляд справи судом не усунув ці недоліки. Суд вважає, що згадані висновки є однаково застосовними до заяв, що розглядаються (у справі "Куликов та інші проти України").

Також у рішенні Суду йдеться про те, що у справі "Олександр Волков проти України" (пункти 166-67 та 173-85) Суд встановив, що "звільнення заявника з посади судді становило втручання у його приватне життя, а також, що таке втручання не відповідало вимогам «якості закону", а тому не було правомірним у розумінні статті 8 Конвенції. Ці висновки застосовані і до заяв, що розглядаються, Суд не вбачає причин відступати від них".

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Україною Законом N8475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб і юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було і вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що постанова Верховної Ради України, яка прийнята із порушення норм чинного на той час законодавства та без належного дотримання принципів незалежності та неупередженості, скасована, тому бездіяльність Генічеського районного суду Херсонської області щодо не поновлення ОСОБА_1 на посаді судді є протиправною, а позовна вимога про поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання відмови внести запис у трудову книжку про визнання запису № 22 від 03.05.2012 року недійсним протиправною та зобов'язання здійснити запис про його недійсність, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 2.10 вказаної Інструкції у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою-то професією (посадою)" і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі". При зміні формулювання причини звільнення пишеться: "Запис за N таким-то є недійсним, звільнений ..." і зазначається нове формулювання.

У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення.

При наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Питання, пов'язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.93 № 58.

Отже, поновлення на попередній роботі відбувається не з дати винесення судом рішення про таке поновлення, а з дати звільнення працівника, яка відповідно до цього рішення визнається недійсною.

До стажу роботи зараховується час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу).

Згідно з приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Генічеського районного суду Херсонської області щодо не поновленню ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області.

Визнати протиправною бездіяльність Генічеського районного суду Херсонської області щодо відмови у внесенні запису в належну ОСОБА_1 трудову книжку про визнання запису № 22 від 03.05.2012 року здійсненого в.о. керівника апарату Генічеського районного суду про звільнення з посади судді Генічеського районного судді за порушення присяги судді недійсним.

Зобов'язати Генічеський районний суд Херсонської області здійснити запис про недійсність запису № 22 від 03.05.2012 року відповідно до положень пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58.

Зобов'язати Генічеський районний суд Херсонської області зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області період роботи з 03.05.2012 року по день видання наказу про зарахування ОСОБА_1 до штату суддів Генічеського районного суду Херсонської області.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Генічеського районного суду Херсонської області допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 11.1