Справа № 134/658/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2018 року

Київ

справа №134/658/16-а

адміністративне провадження №К/9901/9995/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Гімона М.М.,

суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2016 року (головуючий суддя - Полотнянко Ю.П., судді: Драчук Т.О., Загороднюк А.Г.) у адміністративній справі № 134/658/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Крижопільському районі Вінницької області (далі - Управління ПФУ) про визнання дії неправомірними та зобов'язання провести повторний розрахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати неправомірними рішення Управління ПФУ щодо відмови їй у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2013, 2012 роки та зобов'язати нарахувати і виплачувати їй пенсію з 27 серпня 2015 року згідно зі статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2013, 2012 роки.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 серпня 2015 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії. Однак, пенсія розрахована з середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, що складає 1650,43 грн. Вважає, що проведений обрахунок її пенсії з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік суперечить статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому вважає такі дії відповідача неправомірними.

Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 27 липня 2016 року позов задоволено. Визнано неправомірними рішення Управління ПФУ щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2013, 2012 роки. Зобов'язано Управління ПФУ нарахувати і виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 27 серпня 2015 року відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2013, 2012 роки.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач звернулася з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги зазначила, що апеляційним судом не взято до уваги той факт, що в 2010 році відповідачем не було проведено їй виплати пенсії, оскільки вона продовжувала працювати, а тому, на її думку, не можна вважати закінченою процедуру призначення пенсії.

В запереченні на касаційну скаргу Управління ПФУ просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи позов суди виходили з того, що 25 березня 2010 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти, але в подальшому виплату пенсії було припинено, оскільки з 2 квітня 2010 року продовжувала працювати на посаді вчительки української мови та літератури.

27 серпня 2015 року позивач звернулась із заявою до Управління ПФУ про призначення їй пенсії за вислугою років, однак, пенсія розрахована з середньої заробітної плати по Україні за 2009 рік, що складає 1650,43 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2013, 2012 роки, відповідач без бажання особи, на власний розсуд застосував нижчий показник заробітної плати.

Апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки призначена позивачу пенсія була призупинена у зв'язку з виходом її на роботу, а в подальшому на підставі заяви позивача її виплату поновлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас, 25 березня 2010 року ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак її виплату було припинено оскільки вона продовжувала працювати, а з 27 серпня 2015 року виплату пенсії поновлено на підставі її заяви.

З огляду на наведене, в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, а тому відсутні підстави для нарахування і виплати позивачу пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2013, 2012 роки, у зв'язку з чим, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги фактично обґрунтовані доводами позову, яким з огляду на наведені висновки апеляційним судом надано належну правову оцінку.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги правильності висновку апеляційного суду не спростовують, останній під час розгляду справи вірно застосував норми матеріального права та не порушив норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 350 КАС України, підстави для скасування ухваленого ним рішення відсутні.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2016 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду