Справа № 626/1563/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 626/1563/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 13.08.2018, суддя Константинов Д.С., м. Красноград, повний текст складено 13.08.18 по справі № 626/1563/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Повіренного Дмитра Олександровича

про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Повіренного Дмитра Олександровича, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 481040 від 13.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн., а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 13.08.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Постанову серія ЕАА № 481040 від 13.07.2018 року, винесену інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Повіренного Дмитра Олександровича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду , відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, доводи позовної заяви мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови ухваленої інспектором управління патрульної поліції, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення , передбаченого ч. І ст. 122 КУпАП підтверджується показаннями інспекторів , які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання на допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що, відносно ОСОБА_1 13.07.2018 року інспектором 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Повіренним Дмитром Олександровичем було винесено постанову серії ЕАА № 481040 від 13.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 13.07.2018 року о 06 год. 06 хв. рухався в с. Вербове М18 - 246 км., керуючи транспортним засобом DAF 85 CF 430 номерний знак НОМЕР_1, скоїв адміністративне правопоуршення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме мав « не правильно заповнену товарно-транспортну накладну, не вказано масу вантажу, закріплено груз ( бухти), що створює небезпеку» чим порушив п. 22 ПДР України.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, в підтвердження факту допущення позивачем порушення п.22.5 ПДР.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 22 Правил дорожнього руху України встановлено правила перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 48 Закону України « Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно - танспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством .

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року « Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні» встановлюють вимоги про наявність у водія при проведенні вантажних перевезень товарно-транспортної накладної, яка оформлюється суб'єктом господарювання.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, показаннями технічних приладів чи засобів, фото- і кіно-зйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляданні за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно оскаржуваної постанови позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме мав « не правильно заповнену товарно-транспортну накладну, не вказано масу вантажу, закріплено груз ( бухти), що створює небезпеку» чим порушив п. 22 ПДР України.

При цьому, норми п.22 ПДР України не передбачають вимоги щодо заповнення водієм товарно - транспортної накладеної, яка має бути у водія під час здійснення вантажних перевезень.

Також, колегія суддів звертає увагу на те , що пунктом 22 ПДР України встановлено декілька видів порушення передбачених п.п. 2.1-2.6, тому відсутність у постанові посилання на конкретні норми законодавства, які за висновком інспектора поліції не виконав ОСОБА_1

Відповідачем не надано в судове засідання будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та не надано до суду жодних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.

Колегія суддів бере до уваги, що у оскаржуваній постанові не зазначено яку саме норму законодавства порушив водій, і те, що ПДР України не містять вимог щодо правильності заповнену товарно-транспортну накладну, а також те, що відповідно до ст.48 ЗУ Про автомобільний транспорт не встановлено вимог щодо заповненння товарно-транспортної накладної.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень.

Відеозапис події в матеріалах справи відсутній , до суду апеляційної інстанції відповідачем не надавався .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії ЕАА № 481040 від 13.07.2018 року винесена з порушенням норм КУпАП, оскільки не містить вказівки на норми, порушення яких призвело до притягнення позивача до відповідальності відповідно та відсутність належних і допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Всі інші доводи сторін щодо інших обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності не впливають на вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 323,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 13.08.2018 по справі № 626/1563/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Л.В. Тацій