Справа № 826/15658/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року м. Київ № 826/15658/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., представника позивача Пилюченко І.Г., представника відповідача Герасименко П.П., у відсутність представників третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

01.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» (ТОВ «ФК «ЦФП») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 16.11.2017, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 90259,10 грн за платежем податок на прибуток приватних підприємств та № від 16.11.2017, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у розмірі 52033,18 грн за платежем податок на прибуток приватних підприємств.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2017 у справі відкрито провадження і призначено її до розгляду.

На підставі розпорядження керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.01.2018, справу передано на автоматичний розподіл справ між суддями.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2018 справу прийнято до провадження суддею Чудак О.М. і призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (ДПІ у Шевченківському районі).

В ході розгляду справи судом встановлено, що правова позиція позивача зводиться до того, що висновки відповідача викладені в акті перевірки №10432/26-15-12-08-20/36593523 від 19.10.2017 є необґрунтованими в частині встановлених в ході перевірки порушень ТОВ «ФК «ЦФП», передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (ПК України) термінів сплати самостійно узгодженого грошового зобов'язання з податку на прибуток.

Позивач зауважує, що відповідач констатував факт порушення товариством порушення термінів сплати грошових зобов'язань з податку на прибуток, однак при цьому відповідач не врахував наявності у позивача переплати з авансових внесків з податку на прибуток. Існування вказаної переплати підтверджено судовими рішеннями у справах №826/10948/14 та №826/831/15, які набули законної сили.

Також позивач звертає увагу, що повідомляв ДПІ у Шевченківському районі про наявність вказаної переплати та необхідність її перерахування на рахунок із сплати податку на прибуток. Однак, ДПІ у Шевченківському районі, всупереч вимог статей 17, 87 ПК України не здійснила перерахування наявної у позивача переплати зі сплати авансових внесків з податку на прибуток, а відповідач фактично поклав відповідальність за такі дії на позивача.

Оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки, позивач вважає вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач подав письмове заперечення на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЦФП» посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки №10432/26-15-12-08-20/36593523 від 19.10.2017.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надані у справу докази.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Представники третьої особи будь-якої письмової позицієї по заявленому предмету позову не подали, причини неявки уповноваженого представника ДПІ у Шевченківському районі також не повідомили.

В свою чергу суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, встановив наступне.

19.10.2017 головним державним ревізором-інспектором ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов'язання) з податку на прибуток ТОВ «ФК «ЦФП».

За результатами перевірки складено акт №10432/26-15-12-08-20/36593523 від 19.10.2017.

В ході перевірки виявлене та зафіксоване в акті порушення позивачем термінів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток, а саме, самостійно узгодженої суми зобов'язання з податку на прибуток за 2013 рік та авансових внесків з податку на прибуток за серпень 2014 року - лютий 2015 року, задекларованих в декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік № від 03.03.2014. Зокрема вказано, що:

- податок на прибуток за 2013, граничний термін сплати - 11.03.2014, фактично сплачено 06.10.2015 шляхом об'єднання карток авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств та податку на прибуток приватних підприємств;

- авансові внески з податку на прибуток за серпень 2014, граничний термін сплати - 30.08.2014, фактично сплачено 30.10.2014 шляхом зарахування коштів платіжним дорученням від 30.10.2014 №306;

- авансові внески з податку на прибуток за вересень 2014, граничний термін сплати - 30.09.2014, фактично сплачено 30.10.2014 шляхом зарахування коштів платіжним дорученням від 30.10.2014 №306;

- авансові внески з податку на прибуток за жовтень 2014, граничний термін сплати - 30.10.2014, фактично сплачено 28.11.2014 та 29.12.2014 шляхом зарахування коштів платіжними дорученнями від 28.11.2014 №338 та від 29.12.2014 №371;

- авансові внески з податку на прибуток за листопад 2014, граничний термін сплати - 30.11.2014, фактично сплачено 29.12.2014 та 30.01.2015 шляхом зарахування коштів платіжними дорученнями від 29.12.2014 №371 та від 30.01.2015 №409;

- авансові внески з податку на прибуток за грудень 2014, граничний термін сплати - 30.12.2014, фактично сплачено 30.01.2015, 27.02.2015 та 06.10.2015 шляхом зарахування коштів платіжними дорученнями від 30.01.2015 №409 та від 27.02.2015 №433, а також шляхом об'єднання карток авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств та податку на прибуток приватних підприємств;

- авансові внески з податку на прибуток за січень 2015, граничний термін сплати - 30.01.2015, фактично сплачено 27.02.2015, 11.03.2015 та 06.10.2015 шляхом зарахування коштів платіжними дорученнями від 27.02.2015 №433 та за рахунок поданої декларації з податку на прибуток за 2014 рік від 02.03.2015 №908154787, а також шляхом об'єднання карток авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств та податку на прибуток приватних підприємств;

- авансові внески з податку на прибуток за лютий 2015, граничний термін сплати - 28.02.2015, фактично сплачено 11.03.2015 за рахунок поданої декларації з податку на прибуток за 2014 рік від 02.03.2015 №908154787.

02.11.2017 позивач подав заперечення на акт №10432/26-15-12-08-20/36593523 від 19.10.2017.

ГУ ДФС у м. Києві розглянуло заперечення позивача на вказаний акт перевірки та рішенням №36587/10/26-15-12-08-14 від 13.11.2017 залишило висновки акту перевірки без змін.

16.11.2017 на підставі вказаних висновків перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення № від 16.11.2017, яким нараховано позивачу штраф за порушення термінів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 20%, що складає 90259,10 грн, та № від 16.11.2017, яким нараховано штраф за порушення термінів сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 10%, що складає 52033,18 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог по суті, суд виходить з того, що відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України надміру сплачені податкові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податку має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку встановленому ПК України.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг) майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Податковим законодавством передбачені джерела погашення податкових зобов'язань платників податків, у тому числі за рахунок надміру сплачених податків по інших платежах. Таке право, надане законом платнику податку, є вираженням його волі, спрямованої на погашення грошових зобов'язань.

Відповідно до підпункту 87.1 статті 87 ПК України платнику податків достатньо для зарахування переплати з певного платежу в погашення грошового зобов'язання або погашення податкового боргу подати заяву довільної форми з обов'язковим зазначенням напряму здійснення такого платежу.

Отже, зарахування наявної у платника податків переплати в рахунок сплати податкових зобов'язань з таких самих податків відбувається без вчинення платником податків будь-яких дій, а зарахування переплати в рахунок інших податкових зобов'язань відбувається на підставі відповідної заяви платника податків. При цьому, ПК України не передбачає випадків за яких податковий орган може відмовитись від сплати платником податків грошового зобов'язання за рахунок наявної у такого платника переплати.

Судом встановлено, 28.03.2014 ТОВ «ФК «ЦФП» звернулось листом (заявою) №01-10/280314-1 до ДПІ у Шевченківському районі про здійснення: перерахування переплати по авансовим внескам з податку на прибуток у сумі 113202 грн на р/р 0011 (податок на прибуток приватних підприємств) з призначенням платежу: «*;101;36593523; податок на прибуток за 2013 рік» по коду бюджетної класифікації - 11021000; зарахування переплати у сумі 122256 грн по сплаченим у січні-лютому 2014 року авансовим внескам з податку на прибуток (по коду бюджетної класифікації - 11024000) у рахунок погашення авансового внеску за березень 2014 року - сума 107541 грн та часткового погашення авансованого внеску за квітень 2014 року - сума 14715 грн (по коду бюджетної класифікації - 11024000).

Однак, незважаючи на те, що у позивача існувала переплата на рахунку по сплаті у січні-лютому 2014 року авансових внесків з податку на прибуток, ДПІ у Шевченківському районі в порушення вказаних вимог ПК України перерахування не було зроблено.

Позивач також неодноразово звертався до відповідача із скаргами на незаконну відмову ДПІ у Шевченківському районі зробити перерахування переплати по авансовим внескам з податку на прибуток у сумі 113202 грн та зарахування переплати у сумі 122256 грн по сплаченим у січні - лютому 2014 року авансовим внескам з податку на прибуток у зв'язку із необхідністю проведення звірки стану розрахунків з бюджетом по авансованим внескам з податку на прибуток, а також повторно заявив прохання на перерахування коштів.

Проте 02.05.2014 ДПІ у Шевченківському районі сформувала податкову вимогу від №6930-25 на суму 107541 грн.

Відповідно, ТОВ «ФК «ЦФП» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Шевченківському про:

- визнання дій з винесення податкової вимоги від 02.05.2014 №6930-25 із визначенням суми боргу товариству у розмірі 107541 грн, - протиправними;

- визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 02.05.2014 №6930-25;

- зобов'язання ДПІ у Шевченківському районі вчинити дії щодо зарахування товариству наявної суми переплати по авансовим внескам з податку на прибуток у сумі 113202 грн на р/р 0011 (податок на прибуток приватних підприємств) з призначенням платежу: «*;101;36593523; податок на прибуток за 2013р.» по коду бюджетної класифікації - 11021000 та здійснити відповідне коригування даних у картці особового рахунку ТОВ «ФК «ЦФП»;

- зобов'язання ДПІ у Шевченківському районі вчинити дії щодо зарахування товариству наявної суми переплати в сумі 122256 грн по сплаченим у січні - лютому 2014 року авансовим внескам з податку на прибуток (по коду бюджетної класифікації - 11024000) у рахунок погашення авансового внеску за березень 2014 року - сума 107541 грн та часткового погашення авансового внеску за квітень 2014 року - сума 14715 грн (по коду бюджетної класифікації - 11024000) за грошовими зобов'язаннями з яких сформовано податковий борг на підставі податкової вимоги від 02.05.2014 року №6930-25, та здійснити відповідне коригування даних у картці особового рахунку ТОВ «ФК «ЦФП».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2015 у справі №826/10948/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЦФП» задоволено частково: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ДПІ у Шевченківському районі від 02.05.2014 №6930-25; зобов'язано ДПІ у Шевченківському районі вчинити дії щодо зарахування товариству наявної суми переплати по авансовим внескам з податку на прибуток у сумі 113202 грн в рахунок сплати податку на прибуток за 2013 рік; зобов'язано ДПІ у Шевченківському районі вчинити дії щодо зарахування товариству наявної суми переплати в сумі 122256 грн по сплаченим у січні - лютому 2014 року авансовим внескам з податку на прибуток у рахунок погашення авансового внеску за березень 2014 року - сума 107541 грн та часткового погашення авансового внеску за квітень 2014 року - сума 14715 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2015 у справі №826/831/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2016, відмовлено у задоволенні позовних вимог ДПІ у Шевченківському районі до ТОВ «ФК «ЦФП» про стягнення податкового боргу, який виник з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств 30.03.2014 за податковою декларацією № від 03.03.2014 у розмірі 129317,43 грн, пені у розмірі 3193,14 грн; з податку на прибуток приватних підприємств від 11.03.2014 за податковою декларацію № від 03.03.2014 у розмірі 113106 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову ДПІ у Шевченківському районі суд виходив з того, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2015 у справі №826/10948/14, яка набрала законної сили, зобов'язано податковий орган зарахувати ТОВ «ФК «ЦФП» наявну суму переплати по авансовим внескам з податку на прибуток у сумі 113202 грн в рахунок сплати податку на прибуток за 2013 рік та наявну суму переплати - 122256 грн по сплаченим у січні - лютому 2014 року авансовим внескам з податку на прибуток у рахунок погашення авансового внеску за березень 2014 року - сума 107541 грн та часткового погашення авансового внеску за квітень 2014 року - сума 14715 грн. Суд дійшов висновку про відсутність податкового боргу відповідача, а відтак відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЦФП» виконало обов'язок щодо сплати податку на прибуток за 2013 рік у сумі 113202 грн, що підтверджено наведеними судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Також суд враховує, що ТОВ «ФК «ЦФП» за період з серпня 2014 року по лютий 2015 щомісячно та вчасно сплачувало авансові внески з податку на прибуток в сумі 107541 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення.

Своєчасність сплати позивачем податку на прибуток за період 01.10.2013 по 30.09.2016 підтверджується також актом №14/26-15-14-06-02/36593523 від 13.01.2017 ГУ ДФС у м. Києві про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «ФК «ЦФП» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2013 по 30.03.2016. Так, за змістом даного акту в ході перевірки не встановлено порушення позивачем строків сплати позивачем податку на прибуток.

Разом з цим, за змістом акту №10432/26-15-12-08-20/36593523 від 19.10.2017 ДПІ у Шевченківському районі не зараховано ТОВ «ФК «ЦФП» наявну суми переплати в сумі 122256 грн по сплаченим у січні - лютому 2014 року авансовим внескам з податку на прибуток у рахунок погашення авансового внеску за березень 2014 року - сума 107541 грн та часткового погашення авансового внеску за квітень 2014 року - сума 14715 грн. Саме тому, відповідач вважає, що згідно картки особового рахунку ТОВ «ФК «ЦФП» з платежу податок на прибуток переплата відсутня станом на 30.03.2014, а внаслідок проведення позивачем нарахування самостійно визначеної суми авансових внесків у сумі 107541 грн виникла недоїмка.

Однак, з огляду на обставини наведені вище, вказані висновки і доводи відповідача є безпідставними та свідчать лише про невиконання ДПІ у Шевченківському районі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2015 у справі №826/10948/14.

Саме внаслідок не проведення ДПІ у Шевченківському районі в строки, визначені ПК України, перерахування вказаної переплати в рахунок авансових платежів з податку на прибуток і відбулась фактична несвоєчасна сплата коштів ТОВ «ФК «ЦФП» до бюджету.

Оскільки несвоєчасне перерахування вказаної суми переплати не є наслідком винних дій ТОВ «ФК «ЦФП», то до нього не можуть бути застосовані й штрафні санкції. Встановлені в рамках даної справи обставини свідчать про невиконання податковими органами свого обов'язку щодо забезпечення контролю за достовірністю та повнотою відображення інформації в карті особового рахунку платника податків.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

А отже, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, враховуючи те, що ГУ ДФС у м. Києві не доведено правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відповідність їх вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16.11.2017 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16.11.2017 №.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200 грн (три тисячі двісті гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» (адреса: 01034, м. Київ, вул. Прорізна, 9, літера А, оф. 20; ).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (адреса: 041161, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ).

Суддя О.М. Чудак