Справа № 826/9372/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2018 року № 826/9372/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю “Провіант” до 1. Державної фіскальної служби України, 2. Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Провіант” (далі-позивач/ТОВ “Провіант”) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до 1. Державної фіскальної служби України (далі- відповідач-1/ДФС України), 2. Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі-відповідач/Комісія ДФС), в якій просить суд:

- визнати незаконними дії комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16.04.2018 року №650026/32729070 щодо неврахування Таблиці даних платника податків від 13.04.2018 року №1;

- зобов’язати комісію Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації врахувати Таблицю даних платника податків від 13.04.2018 року №1.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про необґрунтованість спірного рішення ДФС України, яке не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення про відмову в реєстрації податкових накладних у відповідності до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Відповідач-1, 2 відзив у встановлений судом строк не надав.

Згідно частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Між ТОВ «Провіант» та ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» укладено договір поставки молочної продукції КП №28-04/07 від 28.04.2007 року.

В подальшому між товариствами укладено договір надання послуг (торгівельне співробітництво) №25-12/17 від 25.12.2017 року. Відповідно до даного договору послуг, ТОВ «Провіант» надає ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» (замовник) послуги або частину послуг, зокрема: надання інформації покупцям про товар; проведення маркетингових досліджень про потреби покупців у товарі замовника та тенденції розвитку ринку в зарубіжних країнах куди поставляться товар; збирання, аналіз та надання інформації замовнику інформації про наявність конкурентної продукції на ринку, її ціни, і споживчий попит на цю продукцію; збирання, аналіз та надання інформації замовнику про місцеві нормативні акти, що регламентують порядок здійснення продажу товару; збирання, аналіз та надання інформації замовнику про можливі подальші обсяги продажів товару з метою організації планування її виробництва; проведення заходів, метою яких є підвищення обсягів реалізації і забезпечення достатнього запасу товару у замовника; послуги із стимулювання та розширення ринку збуту товарів замовника в зарубіжних країнах; інформаційно-консультаційні послуги.

На виконання зазначеного договору, як зазначає представник позивача доведено замовнику планові потреби з продажу до початку місяця для можливості планування виробництва; проведено маркетингові дослідження про потреби покупців молочно-консервній продукції та тенденції розвитку ринку в зарубіжних країнах (звіт у вигляді аналітичного бюлетеня за І квартал 2018року); від імені ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» позивач приймав участь в міжнародній виставці «Gulfood 2018» (період проведення 18.02- 22.02.2018 року в м.Дубаї, ОАЕ); позивач своєчасно звітував про виконання планових показників за період з 01.01.-28.03.2018 року; надано акт сдачі-прийняття робіт (надання послуг), виходячи з узгодженого в договорі послуг розрахунку винагороди та фактичних обсягів реалізованої продукції у звітному періоді.

Позивачем, 13.04.2018 року подано таблицю даних платника податку, в якій зазначено: вид економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010) – 46.39/Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код товарів згідно з УКТЗЕ, що придбаваються (отримуються) платником податку – 0402 99 10 00/Молоко та вершки, згущені та з додаванням цукру чи інших підсолоджувальних речовин, інші.

Рішенням Комісії від 13.04.2018 року №648603/32729070 врахована таблиця даних платника податку.

Квитанцією від 15.04.2018 року № про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкову накладну від 28.03.2018 року №6.

Рішенням Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16.04.2018 року №650026/32729070 таблиця даних платника податку була неврахована на підставі наявності в органах державної фіскальної служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив зазначене рішення до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 23.05.2018 року №17724/6/99-99-07-05-02-15 розглянуто скаргу позивача. Як вбачається з наданої відповіді Комісією не зазначено, які саме ризиковані операції здійсненні позивачем.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.2, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов'язком є обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 вказаного Кодексу).

Розділ V Податкового кодексу України (статті 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об'єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п.29-34 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (надалі - Порядок) платник податку має право подати до ДФС таблицю даних платника податку за встановленою формою згідно з додатком 3.

У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що постачаються (виготовляються) та/або придбаваються платником податку.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про врахування або не врахування таблиці даних платника податку, яке протягом операційного дня стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов’язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Комісії ГУ ДФС у Чернігівській області враховано подану позивачем таблицю даних платника податку (а.с.11).

Однак, рішенням Комісії ДФС від 16.04.2018 року №650026/32729070 не враховано Таблиці даних платника податків.

Пунктом 36 Порядку зазначено про відсутність права комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації не враховувати таблиці даних платника податків у разі наявності в органах державної фіскальної служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.

Водночас, Аналіз наведених вище правових норм дає підстав для висновку, що рішення про неврахування Таблиці даних платника податків повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації.

Проте, суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою, при цьому, сукупність наданих документів до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсного укладання договорів, укладених між позивачем та замовником на виконання вимог яких складена Таблиця даних платника податку.

Статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року, яке, відповідно до ч.1 статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі “Серявін та інші проти України” Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб'єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Крім того, в разі, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали врахування Таблиці даних платника податків, поданою позивачем, встановленого пунктом 36 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117

Адже, встановлене пунктом 36 Порядку, що у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка була врахована, в тому числі в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, не знайшли свого підтвердження.

На підставі викладеного, судом встановлено неправомірність винесення рішення про неврахування Таблиці даних платника податків.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та замовником, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані позивачем, контролюючий орган не мав правових підстав для прийняття рішення від 16.04.2018 року №650026/32729070.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 – 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Провіант” до 1. Державної фіскальної служби України, 2. Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання дій протиправними та зобов’язання вчинити дії, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним дій комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 16.04.2018 року №650026/32729070 щодо неврахування Таблиці даних платника податків від 13.04.2018 року №1.

3. Зобов'язати комісію Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації врахувати Таблицю даних платника податків від 13.04.2018 року №1.

4. Витрати по сплаті судового збору в сумі 3524,00грн. відшкодувати товариству з обмеженою відповідальністю "Провіант" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій