Справа № 802/867/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 жовтня 2018 р. Справа № 802/867/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Краєвської І.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що до 1995 року проходив службу в ОВ МВС України. Відповідно до Закону України "Про міліцію" користувався 50% знижкою на оплату житлово-комунальних послуг.

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся із листом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо скасування пільг за житлово-комунальні послуги.

Листом № Г-08-109052 від 06 грудня 2016 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради повідомив, що відповідно до п. 1 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" з 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України "Про міліцію". Таким чином, граничний термін надання пільг згідно із Законом України "Про міліцію" - 06 листопада 2015 року.

Разом з тим, на думку позивача скасування Закону України "Про міліцію" у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про національну поліцію" не може бути підставою для позбавлення пільг щодо оплати комунальних послуг в розмірі 50%.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2018 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2018 адміністративну справу № 802/867/18-а прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

У судовому засідання позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила врахувати відзив. У якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як міліціонер на пенсії, з 25.03.2003 року. Відповідно до ч.4 ст.22 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_1 користувався пільгами, а саме: "працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством". Пунктом 12 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року в статтю 22 Закону України "Про міліцію" частини 6 та 7 викладено у такій редакції: "За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 1 розділу І Закону України від 28.12.2014 року №76-VІІІ "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" у Законі України "Про міліцію" частину сьому статті 22 викладено у наступній редакції: "Установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

04.06.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 389 (набрала чинності 1 липня 2015 року), якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку його дія поширюється, зокрема, на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із Законом України "Про міліцію" (у тому числі звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції). Однак, відповідно до пунктів 1 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію", - з 07.11.2015 втратив чинність Закон України "Про міліцію".

Таким чином особи, які мали право на пільги згідно із Законом України "Про міліцію" (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років, працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового, і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні, з 07.11.2015 року втратили право пільги.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази справи, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного.

ОСОБА_1 до 1995 року проходив службу в ОВ МВС України.

25 березня 2003 року ОСОБА_1 був внесений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України "Про міліцію".

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України "Про міліцію" ОСОБА_1 користувався пільгами, а саме: "працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством".

25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся із листом до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради щодо скасування пільг за житлово-комунальні послуги.

Листом № Г-08-109052 від 06 грудня 2016 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради повідомив, що відповідно до п. 1 та п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" з 07 листопада 2015 року втратив чинність Закон України "Про міліцію". Таким чином, граничний термін надання пільг згідно із Законом України "Про міліцію" - 06 листопада 2015 року.

Позивач, вважаючи такі дії неправомірними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правовий і соціальний захист працівників міліції та їх пенсійне забезпечення на час виникнення спірних правовідносин було врегульовано Законом України "Про міліцію", та з 07 листопада 2015 року Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно з частинами 1 та 2 статті 22 Закону України "Про міліцію" держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. Працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України "Про міліцію", в редакції, чинній на час призначення позивачу спірної пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надавалась 50-відсоткова знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону України "Про міліцію" за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Пунктом 12 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року частину шосту та сьому статті 22 Закону України "Про міліцію" викладено у такій редакції: "За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Надалі, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року внесені зміни в Закон України "Про міліцію" і ч. 7 ст. 22 Закону викладена у новій редакції, згідно якої пільги, передбачені частинами четвертою, п'ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вказаного Закону від 28 грудня 2014 року Кабінетом Міністрів України 04 червня 2015 року прийнято постанову № 389, яка набрала чинності 01 липня 2015 року та якою затверджено Порядок надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

Вказаним Порядком визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом (квартирна плата, плата за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), комунальних послуг (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів), паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (далі - пільги) залежно від середньомісячного сукупного доходу сім'ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами.

Згідно пункту 2 цього Порядку (у редакції, на час виникнення спірних правовідносин) дія останнього поширювалась на осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно положень Закону України "Про міліцію".

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 27 січня 2016 року до пункту 2 зазначеного Порядку було внесено зміни та слова "Про міліцію" (звільнені із служби за віком, хворобою або вислугою років працівники міліції, особи начальницького складу податкової міліції, особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби; діти (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатні члени сімей, які перебували на їх утриманні), виключено.

З набранням чинності Законом України №76-VIII внесено зміни до Закону України "Про міліцію", за змістом яких право на отримання працівниками міліції та членами їх сімей, а також працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, 50-відсоткової знижки плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо збережено, за змістом і колом осіб не звужено.

Між тим, законодавцем встановлено умову, за наявності якої вказана пільга призначається, а саме: якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу. Кабінетом Міністрів України на виконання зазначеної норми закону затверджено механізм реалізації права на отримання зазначеного виду пільг, яким врегульовано в тому числі види доходів, які враховуються до складу сукупного доходу сім'ї пільговика.

Надалі, починаючи з 07 листопада 2015 року у зв'язку з набуттям чинності Законом України "Про Національну поліцію" втратив чинність Закон України "Про міліцію", відповідно до статті 22 якого позивач мав право на 50-процентну знижку по оплаті комунальних послуг жилої площі, опалення, електроенергії за встановленими нормами.

Приписами абз. 2 п. 15 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" (у редакції на час виникнення спірних відносин) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Отже, проаналізувавши зміст Закону України "Про Національну поліцію", суд вважає, що даний Закон не містить норм, які б передбачали пільги на житлово-комунальні послуги.

Суд звертає увагу позивача на правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні "Великода проти України" від 03 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 20 лютого 2018 року Верховний Суд у справі № 484/655/16-а у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результати розгляду зразкової справи прийняв рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своєму рішенні зазначив, що оскільки саме пільги на оплату житлово-комунальних послуг в Законі України "Про Національну поліцію" не передбачені, відсутні встановлені законом підстави для поновлення позивачу пільг, на які він мав право і якими користувався відповідно до статті 22 Закону України "Про міліцію", у зв'язку з чим дії Управління соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області щодо припинення виплати позивачу з 1 листопада 2015 року нарахування пільг на житлово-комунальні послуги є правомірними.

Крім того, Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким внесено зміни в Закон України "Про міліцію", стосовно пільг неконституційним не визнавався.

Зазначене рішення Верховного Суду набирає законної сили в порядку, передбаченому КАС України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: 21010, м. Вінниця, вул. О. Кобилянської 5 а, кв. 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

Департамент соціальної політики Вінницької міської ради (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59).

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 24.10.2018

Суддя Мультян Марина Бондівна