Справа № 0240/2676/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 жовтня 2018 р. Справа № 0240/2676/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитришеної Р. М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Макарової К.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Дзіся А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.08.2018 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі. Розгляд справи, відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що йому була призначена пенсія за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" зі змінами у розмірі 85% грошового забезпечення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 відповідач у квітні 2018 року здійснив перерахунок його пенсії з 01.01.2018 року, внаслідок чого розмір пенсії зменшено з 85% на 70% грошового забезпечення. Вказані дії відповідача позивач вважає протиправними, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Відповідно до ухвали суду від 15.08.2018 року судом для відповідача встановлено строк подачі до суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам статті 162 КАС України.

28.08.2018 року на адресу суду за вх. №36849 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 від головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог, вважаючи позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 статті 63 Закону України №2262 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закону №2262) з метою проведення перерахунку раніше призначених пенсій особам, які мають право на їх отримання, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". В зв'язку з чим головне управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області) ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, виходячи з 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. При цьому відповідач зауважив, що з 01.05.2014 діє редакція Закону №2262, яка встановлює, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. З урахуванням зазначеного, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

17.09.2018 року суд ухвалою призначив у справі перше судове засідання для розгляду справи по суті із викликом сторін.

В подальшому на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив за вх. №41828, зміст якої відтворює обставини та мотиви позовної заяви.

В судовому засіданні учасики справи підтримали свої позиції щодо позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку органах Пенсійного фонду та отримує пенсію за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ зі змінами у розмірі 85% грошового забезпечення.

Згідно з розрахунків пенсії за вислугу років виданих по пенсійній справі для ОСОБА_1, розмір пенсії позивача становив 85% від грошового забезпечення.

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити дії.

Рішенням суду від 16.05.2018 року визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо непроведення виплати пенсії ОСОБА_4 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_4 за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року згідно із Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" на підставі довідки № 10176 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка видана Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області.

02.07.2018 року на виконання рішення суду від 16.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії в розмірі 85 % грошового забезпечення відповідної суми грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Листом №1678/К-12 від 10.07.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивача про те, що пенсійна виплата з 01.01.2016 року складає 6291,53 (70% грошового забезпечення) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 р. №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Матеріали справи свідчать, що саме рішенням суду від 16.05.2018 року у справі №129/3332/17 визнано право позивача на здійснення перерахунку його пенсії у відповідності до довідки №10176 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на суму 8 764,35грн., яка видана Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області у 2017.

Однак, відповідач здійснив перерахунок пенсї саме на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 р. №103, у зв"язку із чим органом пенсійного фонду здійснено перерахунок призначеної пенсії позивача із урахуванням основного розміру 70% грошового забезпечення.

Відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, який набрав чинності 01.10.2011 року, внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Таким чином, з 01.10.2011 року положення частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 90 % відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Крім того, відповідно до Закону України від 27.03.2014 року №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України», який набрав чинності 01.04.2014 року було внесено зміни до в ч.2 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (на підставі якої позивачеві обраховується пенсія), де цифри « 80» замінили на цифри « 70» (максимальний розмір пенсії), що передбачає, необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Роз'яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року, зі змісту якого слідує, що ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

Відтак, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 24.04.2018 року справа № 686/12623/17 (провадження №К/9901/849/17).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Одночасно, та враховуючи положення Конституції України, вищевказаних рішень Конституційного Суду України, суд вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 85 % на 70 % від відповідних сум грошового забезпечення є протиправними. Поновлюючи право позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає, що вимоги позивача про зобов'язання ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_5 в розмірі 80 % від відповідних сум грошового забезпечення, в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, у даній справі оскаржується неправомірність дій пенсійного органу, які полягають у здійсненні перерахунку пенсії на підставі рішення суду від 16.05.2018 року у справі №129/3332/17 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, якою уточнено розрахунок при призначені пенсії позивачу, що впливає на її розмір.

Так, згідно рішення у справі №129/3332/17 досліджено наявні матеріали та встановлено право позивача на перерахунок пенсії у відповідності до довідки Ліквідаційної комісії №10176 про розмір грошового забезпечення та зобов"язано здійснити перерахунок пенсії у відповідності із Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" на підставі довідки № 10176 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка видана Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи, що досліджувалась в межах даного спору, судом установлено, що в 2017 році Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області видано довідка, відповідно до змісту якої розмір грошового забезпечення становив 8 764,35грн. На виконання Порядку №103 Ліквідаційною комісією була видана довідка інша у 2018 році, та за показниками грошового забезпечення сума її становить 8987,90грн. Отже, оскільки у справі №129/3332/17 судом оцінювалась перша довідка із розміру грошового забезпечення у сумі 8 764,35грн., тому відповідач має здійснити перерахунок пенсії у період зазначений судом у рішенні від 16.05.2018, а саме з 01.01.2016 по 31.12.2017, виходячи із 85% від відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року не може застосовуватись до правовідносин в цій частині в силу ст. 58 Конституції України, дії відповідача щодо перерахунку пенсії позивача у період з 01.01.2016 по 31.12.2017 згідно судового рішення, яке набуло чинності, щодо зменшення позивачу основного розміру пенсії з 85 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку є протиправними.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 85% від відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум, то суд зважає, що оскільки дана вимога є похідною від основної, то вона підлягає задоволенню в силу того, що похідна вимога залежить від задоволення іншої/основної вимоги (п. 23 ст. 4 КАС України).

Щодо вимоги про здійснення виплати в подальшому відповідно до даного перерахунку по день припинення такого права, задоволенню не підлягають, оскільки суд не може виносити рішення про зобов"язання вчиняти дії на майбутне. Під час винесення рішення, суд розглядає саме ті правовідносини, які виникли на момент звернення позивача та порушують його права, відтак, вимоги в цій частині є необгрунтованими.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що витупав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 85 % від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.05.2018 №129/3332/17.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2016 по 31.12.2017 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 85% від відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки, виданої у 2017 році Ліквідаційною комісією УМВС України у Вінницькій області №10176 про розмір грошового забезпечення на суму 8 764,35грн. та здійснити виплату перерахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року з урахуванням виплачених сум.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 85% від відповідних сум грошового забезпечення та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум.

Щодо решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (23700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) судового збору в розмірі 352,40 грн. (триста п"ятдесят дві гривні 40 копійок) сплаченого згідно квитанції №43 від 07.08.2018 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (23700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1); Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, )

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна