Справа № 688/3560/18
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/3560/18
№ 2-а/688/72/18
Рішення

Іменем України

23 жовтня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Березюк Н.П..,

за участю секретаря судового засідання - Грицак Г.О.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шепетівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ГШР УПП у Хмельницькій області ОСОБА_2 про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, її скасування та закриття провадження в справі,

встановив:

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, її скасування та закриття провадження в справі. В обґрунтування вимог зазначив, що постановою відповідача від 26 вересня 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. Постанову вважає протиправною. Позовні вимоги мотивовані тим, що стягнення застосоване до нього на місці події без складання протоколу та дотримання процесуальних норм. Оскільки він не визнавав вину, відповідач мав скласти протокол про адміністративне правопорушення, відібрати пояснення та розяснити права, передбачені ст.268 КУпАП, однак інспектор вказаних вимог не виконав, чим порушив його право на захист. Вважає, що інспектор міг обмежитись усним зауваженням з метою недопущення в майбутньому виявлених недоліків, крім того, не розяснив йому порядок і строк оскарження постанови. Просив визнати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, скасувати її та закрити провадження в справі.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду на 17 жовтня 2018 року.

Розгляд справи відкладено на 23 жовтня 2018 року, у звязку з тим, що на адресу суду не надійшов відзив відповідача на позов, що був отриманий позивачем в установлені судом строки.

В судовому засіданні 23 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. Вказав, що в той день, коли на нього було накладено адміністративне стягнення, він підміняв свого напарника та керував автомобілем за усним розпорядженням власника автомобіля ПП ОСОБА_3 Про те, що автомобіль був не справний його ніхто не попередив. Вказав, що при обстеженні автомобіля інспектор виявив, що кнопка аварійного виходу, яка розміщена на автомобілі ззовні, не працює. Інша кнопка, що розміщена в салоні автомобіля, була справною. Вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки інспектор не розяснив йому його права та не склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду відзив на позов, у якому просив про розгляд справи без його участі. В обґрунтування заперечення позову зазначив, що позивач керував автомобілем з заблокованим аварійним виходом непрацюючим механізмом відкриття дверей, чим порушив п.31.4.7 (г) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП. При розгляді справи позивачу були розяснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора, про що надав DVD-R диск із відеозаписом фіксації події. Зазначив, що Законом України №596-УШ від 14 липня 2015 року внесено зміни до ст.258 КУпАП, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Просив у задоволенні позову відмовити.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, зокрема щодо правомірності застосування відповідачем скороченого провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, внесені зміни до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов'язку по складанню протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, (стаття 276 КУпАП). Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Слід також зазначити, що Законом №596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець відніс розгляд справ про скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху до скороченого провадження.

Провадженням у справах про адміністративні правопорушення є нормативно врегульована діяльність уповноважених суб'єктів по застосуванню адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого КУпАП.

Аналіз законодавства України дає змогу виділити два види провадження у справах про адміністративні правопорушення: звичайне та спрощене (застосовується щодо невеликої кількості правопорушень, прямо передбачених ст. 258 КУпАП (зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»). Таке провадження характеризується мінімумом процесуальних дій та їх оперативністю).

Таким чином, підставою здійснення спрощеного провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача, є вчинення ним діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення розгляд якого віднесено до компетенції органів Національної поліції (ч.2 ст. 258, ст. 222 КУпАП, зокрема, ч.2 ст.121 КУпАП віднесено до компетенції органів НП), тобто фактична підстава.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Постановою серії К №296182 від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 гривень за керування автобусом БАЗ А079.25 державний номерний знак НОМЕР_1, з заблокованим аварійним виходом, а саме з непрацюючим механізмом відкриття дверей та порушення п.31.4.7 (г) Правил дорожнього руху України.

Диспозиція ч.2 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, в т.ч., якщо технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до п. 31.4.7 (г).Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла;

Відповідно до наданого відповідачем витягу з Інструкції з експлуатації автобуса БАЗ А-079 (стор.262) у розділі 3 Ремонт приводу дверей міститься визначення приводу керування дверима та його призначення «привод оснащен комплектом внешнего управления КМ1 для осуществеления возможности экстренного открытия двери при помощи выносной пневматической кнопки, установленной в подготовленном для этого месте на внешней обшивке автобуса».

Отже, згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач керував транспортним засобом у якому не працював передбачений конструкцією автобуса БАЗ А-079 привід керування дверима (механізм відкриття дверей).

Не оспорюючи самого факту порушення Правил дорожнього руху, позивач пояснив, що не знав про наявність такого механізму, а також вказав, що ні його напарник ні власник автомобіля не попередили його про таку несправність.

Разом з тим, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.121 КУпАП проявляється як у формі умислу, так і у формі необережності, а відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» водій, як учасник дорожнього руху зобов'язаний знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно доч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Судом встановлено, що наявність події та складу адміністративного правопорушення підтверджується доказами по справі, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову, які доводять скоєння позивачем правопорушення, за яке він був притягнутий до адміністративної відповідальності спірною постановою.

Переглядом в судовому засіданні відеозапису фіксації події з нагрудного реєстратора, що міститься на DVD-R диску, встановлено, що перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення у спрощеному порядку на місці вчинення правопорушення, інспектор розяснив позивачу його права, передбачені ст.268 КУпАП, чим спростовано твердження позивача про порушення його права на захист.

Вказаним відеозаписом підтверджено факт розяснення позивачу порядку та строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч.1 ст. 284 КУпАП), застосувавши, при цьому, процедуру скороченого провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.121, 245,247,251,276, КУпАП, ст.ст.9,77, 268-272, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: