Справа № 813/2516/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 жовтня 2018 року

Київ

справа №813/2516/17

провадження №К/9901/58250/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача ОСОБА_3, на стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

03 серпня 2018 року відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року у вказаній справі.

10 вересня 2018 року скаргу передано судді-доповідачу для вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд ухвалою від 17 вересня 2018 року визнав неповажними причини пропуску Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Львівської області строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року та залишив касаційну скаргу без руху з підстави, передбаченої частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Скаржникові надано строк у десять днів із дня вручення копії зазначеної ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів.

На виконання вимог суду представник відповідача надіслав заяву в якій просив визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження, виходячи з такого.

Судом касаційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 3 травня 2018 року, а касаційну скаргу подано 03 серпня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Звернувшись із касаційною скаргою, відповідач в якості обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження послалася на те, що копію оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції (повний текст) він отримав 25 липня 2018 року, після того як звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Скаржник також зазначав, що додає копію клопотання про отримання копії оскарженого рішення суду апеляційної інстанції з відмітками про реєстрацію та отримання, проте серед матеріалів касаційної скарги такий документ був відсутній. Між тим, як вбачалось з пояснень відповідача, від дати виготовлення повного тексту оскарженої постанови апеляційного суду (7 травня 2018 року) до дати отримання його копії минуло більше двох місяців, утім в клопотанні не зазначено про те, коли відповідач звертався про отримання копії цього рішення та/чи що спричинило зволікання з отриманням копії судового рішення з огляду на те, що відповідач мав намір його оскаржити, а строк звернення до касаційного суду обмежений.

Викладене в сукупності стало підставою для визнання неповажними причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналіз указаних положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що у випадку залишення касаційної скарги без руху з підстав неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження, автор повинен зазначити інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що були зазначені при зверненні з касаційною скаргою та яким суд уже надав оцінку, і надати докази на підтвердження таким підставам.

Разом із цим, на виконання ухвали від 17 вересня 2018 року про залишення касаційної скарги без руху представник відповідача заявою, датованою 04 жовтня 2018 року, просив поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. В обґрунтування зазначив, що неодноразово звертався до судів попередніх інстанції з запитами для отримання копії оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, оскільки в порушення приписів частини четвертої статті 321 КАС України суд апеляційної інстанції копію оскаржуваного рішення взагалі не направляв. На підтвердження вказаних обставин надав копії клопотань датованих 18 та 19 липня 2018 року. Вважає, затримка з отриманням копії судового рішення відбувалась за обставин, що від відповідача не залежали, а тому, за твердженням скаржника, строк касаційного оскарження ним пропущено з поважних причин.

Приписами частини третьої статті 251 КАС України визначено, що у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено вручення копії повного судового рішення під розписку безпосередньо у суді за заявою учасника справи.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, вказано, що копію судового рішення отримано представником відповідача за його заявою у суді першої інстанції лише 25 липня 2018 року.

Однак, отримання копії повного рішення представником відповідача у такий спосіб є односторонньою дією та не може бути самостійним доказом підтвердження обставин ненадсилання або невчасного надсилання відповідачу копії такого рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, станом на 24 жовтня 2018 року скаржником не наведено доказів наявності об'єктивних перешкод для вчасного подання касаційної скарги на вказане судове рішення, а зазначені обставини не звільняють останнього дотримуватись процесуальних обов'язків як сторони у справі.

Інших обставин щодо пропуску строку на касаційне оскарження заявник не наводив.

З урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що вказані представником відповідача обставини не можуть бути визнані поважними причинами неможливості своєчасного оскарження судових рішень.

Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України обумовлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Визнати неповажними причини пропуску Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Львівської області строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року у справі № 813/2516/17.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2018 року у справі № 813/2516/17 за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача ОСОБА_3, на стороні відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич