Справа № 428/11762/18
Суддя: Юзефович І. О.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/290/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Луганській області Салафудінова Миколи Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови серія ВР №303898 від 14.09.2018р.,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Луганській області Салафудінова Миколи Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови серія ВР №303898 від 14.09.2018р., мотивуючи вимоги тим, що 14.09.2018р. відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №303898 за порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме в м. Сєвєродонецьк по вул. Гагаріна, буд. 54, водій, керуючи т/з не виконав вимогу дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» та 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив п.п. 8.4. (в) ПДР України. Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач не дослідивши повно і об'єктивно усіх обставин у їх сукупності, та не давши їм належної оцінки, в порушення положень КУпАП передчасно дійшов до висновку про винуватість позивача ОСОБА_1 та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 був позбавлений об'єктивного та всебічного розгляду справи. Тому, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду і просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР №303898 від 14.09.2018р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач інспектор взводу №2 роти №1 БУПП в Луганській області Салафудінов М.В. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзивів на позов до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором взводу №2 роти №1 БУПП в Луганській області Салафудіновим М.В. постановою серії ВР №303898 від 14.09.2018р. у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, до позивача ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн., оскільки ним об 11-50год. було встановлено порушення вимог п. 8.4 (в) ПДР України, а саме ОСОБА_1 14.09.2018р. в м. Сєвєродонецьк по вул. Гагаріна, буд. 54, керуючи т/з не виконав вимогу дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» та 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 8.4 (в) Розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема на заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п.п. 3.3 та 3.22 п. 33.3. «Заборонні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, знак 3.22 «Поворот праворуч заборонено» забороняє поворот праворуч. Дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин та інші місця, перед якими встановлено знак; знак 3.3 Знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають похилу білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей. Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що відповідачем в супереч вимогам КАС України не було надано до суду відзиву на позов, відеозапису події правопорушення або інших доказів події правопорушення (свідки, тощо), у зв'язку із чим відповідачем не було доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відповідачем не доведено, що у діях позивача ОСОБА_1 14.09.2018 року в м. Сєвєродонецьк по вул. Гагаріна, буд. 54, був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Луганській області Салафудінова Миколи Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови серія ВР №303898 від 14.09.2018р., підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 21, 73-77, 139, 194, 229, 241-246, 286, 292-293, 295, 297 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Луганській області Салафудінова Миколи Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови серія ВР №303898 від 14.09.2018р., задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Луганській області Салафудінова Миколи Володимировича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №303898 від 14.09.2018р. про притягнення ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 паспорт громадянина України серія НОМЕР_1) до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255грн..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя І. О. Юзефович