Справа № 482/1303/17
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2018-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1303/17
Номер провадження 2-а/482/4/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді Баранкевич В.О.

секретарів судових засідань Андрусенко В.А., Шведової Я.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції про оскарження рішень, дій, бездіяльності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції про оскарження рішень, дій, бездіяльності. В позові позивач вказує, що 07.08.2017 року в м.Миколаєві по проспекту Героїв України до нього підійшов чоловік, який представився інспектором патрульної поліції Логутенков ( надалі інспектор). Жетон на однострої був відсутній. Інспектор, не називаючи конкретних норм законодавства, а ні конкретних інших законодавчих актів, почав звинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення. Неодноразові клопотання позивача конкретизувати суть скоєного правопорушення інспектор не задовольнив. Натомість, інспектор почав вимагати у ОСОБА_4 посвідчення водія та інші документи. Довести законність своєї вимоги інспектор відмовився. Натомість припустив, що транспортний засіб можливо знаходиться в розшуку. Шляхом погроз застосувати до позивача фізичну силу, інспектор здійснював на нього психологічний тиск. Надати можливість ознайомитися з всією інформацією, що міститься в посвідченні поліцейського, інспектор відмовився. Інспектор надав можливість ознайомитися лише з прізвищем, ім'ям та по батькові і посадою. Натомість, разом зі своїм напарником застосували до позивача фізичну силу, витягли з авто, закували у кайдани, в результаті чого ОСОБА_4 було завдано тілесних ушкоджень. Прохання стосовно надання медичної допомоги проігнорували. Забрали з автомобіля реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія. Після чого пішли до себе в патрульну машину. На неодноразові клопотання повернути вилучені документи інспектор відмовляв. Свої відмови обґрунтовував складанням адміністративних матеріалів та необхідністю проходження медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння. На цій підставі, прямо чи опосередковано, працівники поліції утримували ОСОБА_4 близько двох годин, чим поставили у підневільний стан. Інспектор перешкоджав позивачу користуватися мобільним телефоном та фіксувати інформаційний процес технічними засобами. Неодноразові заперечення стосовно думки інспектора щодо порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху інспектор проігнорував. В подальшому позивачу стало відомо, що з-за його відсутності відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також, 10.08.2017 року позивач отримав рекомендованим листом постанову про накладання адміністративного стягнення.

Вважає, що рішення, дії(бездіяльність) посадових осіб управління патрульної поліції м.Миколаєва відносно ОСОБА_4 не відповідають волі народу України, висловленої в ст.3,5,6,19,21,28,29,30,32,34,41,57,59,62,64,68,124,129 Конституції України - основному Закону України.

А також в ст.ст.1,2,6,7,18,20,27,43 ЗУ «Про національну поліцію», ст.3,5 Кодексу поведінки посадових осіб з підтримання правопорядку, прийнятого резолюцією 34/169 Генеральної Асамблеї від 17 грудня 1979 року, ст3, п.1 ст.4, ст.5 ,ч1 ст.6 ,8, 10,17 Конвенції ООН « Про захист прав людини».

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 256, 280 КУпАП.

Справа про накладання адміністративного стягнення не розглядалася (або розглядалась без участі позивача), про час та місце розгляду справи позивача не повідомлено, із заявою про розгляд справи без його участі позивач не звертався. З матеріалами справи не ознайомлений. Особа яка виносила постанову, не представлялася. Дозволу на збирання,використання та вчинення інших дій з моєю конфіденційною інформацією та персональними даними я не надавав.

Крім того, в рішенні КСУ від 26.05.2015 року Справа № 1-11/2015 говориться, що "словосполучення "на місці вчинення правопорушення " і " за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення".

Відповідно до вищевикладеного позивач вважає, що своїми рішеннями, діями (бездіяльністю) посадові особи управління патрульної поліції у м.Миколаєві порушили його права, проголошенні ч.1 ст.19, ч.1,2 ст. 22, ч.1,2 ст.28, ч.1 ст.29, ч.1,2 ст.30, ч.1,2 ст.32, ч.1,2 ст.34, ч.1 ст.41, ч.1 ст.57 ,ч.1 ст.59, ч.1 ст.61, ч.1,2,3 ст.62, ч.1 ст.64, ч.1 ст.68 Конституції України.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: 1) Визнати рішення, дії (бездіяльність) посадових осіб управління патрульної поліції м.Миколаєва незаконними, протиправними. 2) Скасувати протокол про адміністративні правопорушення № 256467 від 07.08.2017 року та постанову про накладання адміністративного стягнення № 629083 від 07.08.2017 року. 3) Встановити наявність (відсутність) компетенції (повноважень) посадових осіб управління патрульної поліції м.Миколаєва щодо проникнення до транспортного засобу, застосування фізичної сили, вилучення документів, тривале затримання без складання протоколу про затримання, доступу до бази даних автоматизованої системи обробки даних, а також винесення постанови про накладання адміністративного стягнення за умови, що правопорушення він не визнавав.

4) Стягнути матеріальну шкоду завдану в розмірі 8,70 грн.

27.03.2018 року ОСОБА_4 надав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд: 1) визнати рішення, дії (бездіяльність) посадових осіб Управління патрульної поліції у м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції протиправними. 2) Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 629083. 3) Встановити наявність (відсутність) компетенції (повноважень) посадових осіб управління патрульної поліції м.Миколаєва щодо проникнення до транспортного засобу, застосування фізичної сили, вилучення документів, тривале затримання без складання протоколу про затримання, доступу до бази даних автоматизованої системи обробки даних, а також винесення постанови про накладання адміністративного стягнення за умови, що правопорушення він не визнавав.

Крім того позивач ОСОБА_4 подав до суду заяву про компенсацію витрат, що пов'язані із прибуттям до суду, в якій вказав, що він, як позивач, має правом на компенсацію витрат, що пов'язані із прибуттям до суду відповідно до ст.134 КАС України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2018 року становить 3723 грн. (у погодинному розмірі - 22,41 грн.) Відповідно до ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня 2017 року становить 3200 грн. (з 1 січня - 19, 34 грн.). З метою захисту своїх прав позивач був змушений витрачати значний час для самостійної підготовки здійснення захисту в суді. Протягом місяця він самостійно вивчав матеріали справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та протиправних рішень, дій, бездіяльності, знайомився з відповідними нормативно-правовими актами, рішеннями та постановами суддів, знайомився з відповідною судовою практикою України та Європейського суду з прав людини. Отримував консультації від юристів та фахівців права за телефоном, в соціальних мережах та месенджерах. Було перечитано незлічену кількість відповідної правової літератури, щоб окреслити та сформувати потрібну позицію судового захисту тощо. Таким чином, за відрив протягом місяця від звичайних для себе занять, позивач вважає, що йому повинна бути призначена судом компенсація у розмірі мінімальної заробітної плати на 2017 рік у розмірі 3200 грн. Крім того, як вказує позивач у своїй заяві, час витрачений у зв'язку з відривом від звичайних занять явкою до суду, складається з часу, необхідного для проїзду від дому до приміщення суду і в зворотному напрямку повернення додому, та часу, проведеного в судовому засіданні з урахуванням часу очікування початку засідання. Позивач мешкає в селі Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області по вулиці Петра Могили, 55. Для прибуття до Новоодеського районного суду в місто Нова Одеса йому доводилося користуватися громадським транспортом. Час прибуття від помешкання позивача до Новоодеського районного суду Миколаївської області та у зворотному напрямку становить в середньому 1 годину 30 хвилин.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Надав до суду заперечення щодо заявлених позовних вимог. В своїх запереченнях відповідач вказав, що працівники поліції діяли у відповідності до Законів України. Постанова про адміністративне правопорушення відносно позивача була складена на законних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 205 КАСУ.

Судом встановлено, що 07.08.2018 року працівником роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м.Миколаєва Департаменту патрульної поліції Мирною Г.А. винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. В обґрунтування постанови зазначено, що 07.08.2017 року о 15.15 год. В м.Миколаєві на проспекті Героїв України, 105 ОСОБА_4 керував транспортним засобом та не пред'явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив п.п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_4 правопорушення, відповідач, як посадова особа, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи суду не надано.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихКУпАП(ч.2ст.251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідност.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положеньст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283,284 КпАП України. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Відповідачем по справі суду було надано диск з відеозаписом з нагрудного відео реєстратору патрульних. Згідно вказаного запису судом встановлено, що під час зупинки патрульними поліцейськими водія ОСОБА_4, йому було вказано на порушення ПДР України щодо невідповідності розташування на автомобілі номерного знаку. Поліцейський Логутенков В.В. представився водію тільки після того, як водій у нього запитав про це. Під час розмови з водієм інспектор Логутенков В.В. попросив у водія ОСОБА_4 пред'явити посвідчення водія, на що ОСОБА_4 знову зажадав отримати відповідь на своє запитання щодо причини зупинки його транспортного засобу та щодо порушень, які він вчинив. В подальшому працівникам поліції до ОСОБА_4 було застосовано фізичну силу, після чого працівники поліції самостійно дістали із автомобіля, яким керував ОСОБА_4, посвідчення водія та документи на автомобіль. Після вказаних дій працівниками поліції, а саме інспектором Логутенковим В.В., було складено протокол відносно ОСОБА_4 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, з яким ОСОБА_4 було ознайомлено, і з яким він не погодився. Постанова, яка оскаржується позивачем ОСОБА_4, була винесена інспектором Мирною Г.А. Але, як вбачається з представленого відеозапису, справа щодо не пред'явлення для перевірки посвідчення водія взагалі не була розглянута належним чином. Інспектор Мирна Г.А., згідно відеозапису взагалі не представилася ОСОБА_4 На його клопотання, що він потребує правової допомоги, йому такої можливості надано не було, а було тільки роз'яснено, що він має таке право.

Із представлених позивачем до суду письмових доказів вбачається, що 22.12.2017 року Центральним районним судом м.Миколаєва було розглянуто справу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. Згідно протоколу 07.08.2017 року близько 15.15 год. ОСОБА_4, знаходячись по проспекту Героїв України біля будинку 105 в м.Миколаєві здійснював злісну непокору законній вимозі працівників поліції, а саме чинив супротив та не пред'явив документи. За результатами розгляду справи 22.12.2017 року суддею Центрального районного суду м.Миколаєва було ухвалено постанову, згідно якої адміністративне провадження відносно ОСОБА_4 було закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передаченого ст.185 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 03.01.2018 року.

Обставини, які встановлені судом, доказуванню не підлягають. Тобто, судом вже встановлено, що дії ОСОБА_4 щодо не пред'явлення документів працівникам поліції не є незаконними.

Крім того, сама постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Закону, а саме ст.ст.283, 284 КУпАП. Вона не містить жодного посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та не містить жодного посилання на відхилення будь-яких доказів та клопотань, які заявляв ОСОБА_4

В судовому засіданні також встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення, не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст.268 КУпАП України.

Відповідно до ч.1ст.90 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги встановити наявність (відсутність) компетенції (повноважень) посадових осіб управління патрульної поліції м.Миколаєва щодо проникнення до транспортного засобу, застосування фізичної сили, вилучення документів, тривале затримання без складання протоколу про затримання, доступу до бази даних автоматизованої системи обробки даних, а також винесення постанови про накладання адміністративного стягнення за умови, що правопорушення він не визнавав. Всі повноваження посадових осіб управління патрульної поліції передбачені Законами України. Суд не може встановити наявність або відсутність повноважень, а може тільки надати оцінку діям або бездіяльності відповідних посадових осіб щодо їх правомірності або неправомірності. Тобто чи були дії або бездіяльність посадових осіб виконанні відповідно до Закону, або не відповідали вимогам Законів.

Щодо заяви ОСОБА_4 про компенсацію витрат, що пов'язані із прибуттям до суду, то ОСОБА_4 не надано суду жодного підтвердження таких витрат, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 доУправління патрульної поліції у м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції про оскарження рішень, дій, бездіяльності задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м.Миколаєва Департаменту патрульної поліції Мирної Г.А. протиправними.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції м.Миколаєва Департаменту патрульної поліції Мирної Г.А. серії АР № 629083 від 07.08.2018 року скасувати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий