Справа № 420/5374/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5374/18
УХВАЛА

22 жовтня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Назаровца А.Т. від 19.09.2018 року «Про відкриття виконавчого провадження» №57248338, з виконання виконавчого листа №2-2317/11, виданого 19.04.2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання рішення суду від 21 березня 2012 року у справі №2-2317-11; визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Назаровца А.Т. від 19.09.2018 року «Про стягнення виконавчого збору» у виконавчому провадженні №57248338, з виконання виконавчого листа №2-2317/11, виданого 19.04.2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання рішення суду від 21 березня 2012 року у справі №2-2317-11; визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Назаровца А.Т. від 19.09.2018 року «Про арешт майна боржника» у виконавчому провадженні №57248338, з виконання виконавчого листа №2-2317/11, виданого 19.04.2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області на виконання рішення суду від 21 березня 2012 року у справі №2-2317-11;

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160, 161,171 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб'єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначені статтею 287 КАС України.

Згідно з ч.3 ст.287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Позивач у якості відповідача у справі вказує Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ().

При цьому згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повним найменуванням юридичної особи з кодом є - Міністерство юстиції України.

Отже, позивачу необхідно зазначити вірний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (якщо такий відомий) органу державної виконавчої служби, рішення якого є предметом розгляду у даній справі.

Водночас, суд зазначає позивачу, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, при цьому, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем адміністративного позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, предметом розгляду даної справи є визнання правомірності постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Назаровца А.Т. від 19.09.2018 року «Про відкриття виконавчого провадження», «Про арешт майна боржника», «Про стягнення виконавчого збору» у виконавчому провадженні №57248338.

В свою чергу, позивач, обґрунтовуючи незаконність постанови «Про стягнення виконавчого збору» у виконавчому провадженні №57248338 від 19.09.2018 року, зокрема, посилається на відсутність підстав для стягнення виконавчого збору у розмірі 12750942,68 грн.

Тобто, вищезазначений оскаржуваний акт індивідуальної дії породжує підстави для змін майнового стану позивача, зокрема, реалізація такого рішення може призвести до зменшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Враховуючи викладене, оскаржувана позивачем постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровца А.Т. від 19.09.2018 року №57248338 «Про стягнення виконавчого збору» у розмірі 12750942,68 грн. породжує підстави для зміни майнового стану позивача, у зв'язку із чим даний позов в частині цієї позовної вимоги є позовом майнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру та дві вимоги не майнового характеру на загальну суму судового збору 10219,6 грн. (8810 грн.+ 704,8+704,8).

В матеріалах позовної заяви наявний оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 2114,40 грн. від 16.10.2018 року №113-1441G/1. Однак, згідно з даних інформаційної бази КП "ДСС" Одеського окружного адміністративного суду станом на 22.10.2018 року встановлено відсутність зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України суми судового збору за вищевказаними квитанціями.

Відповідно до ч.10 ст. 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України суми судового збору відповідно до вищевказаної квитанції від 16.10.2018 року.

Отже, з огляду на вищезазначене розмір недоплаченого судового збору за звернення з даним адміністративним позовом становить 8105,2 грн. (10219,6 грн. - 2114,40 грн.).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий строк для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви приведеної у відповідність до ч.5 ст.160 КАС України з зазначенням позовних вимог у відповідності до суб'єктного складу учасників та вірного ідентифікаційного коду відповідача, а також шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у повному обсязі та доказів зарахування сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відповідно до квитанції від 16.10.2018 року №113-1441G/1

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 7 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачу.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Аракеля