Справа № 0540/5495/18-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 р. Справа№0540/5495/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

при секретарі судового засідання Хавалджи В.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 довір. від 03.01.2018 року № 009/юр-10

від відповідача ОСОБА_2 довір. від 29.12.2017 року № 07/9331

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Приватного

акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод»

до відповідача ОСОБА_3 управління Держпраці у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» (, юридична адреса: 84305, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 управління Держпраці у Донецькій області (, юридична адреса: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокофєва, 82) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25 червня 2018 року № ДЦ278/540/НД/АВ/СПТД-ФС.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, виносячи постанову, яка оскаржується, відповідач діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань охорони праці.

Зазначає, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових перевірок субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок субєктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до субєктів господарювання з високим ступенем ризику.

Вказує, що відповідачем не прийняті до уваги при прийнятті оскаржуваної постанови заперечення позивача до акту про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Наполягає на безпідставності накладення на позивача штрафу на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю, оскільки перевірка позивача не проводилась взагалі, а відповідальність за недопущення до проведення інспекційного відвідування або створення перешкод у його проведенні нормами чинного законодавства не передбачена.

Звертає увагу суду на те, що в порушення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повідомлення про надання документів для проведення інспекційного відвідування направлене відповідачем на адресу фізичної особи ОСОБА_4, тобто, позивач взагалі не був обізнаний про проведення перевірки.

Наполягає на тому, що громадянин ОСОБА_5, на підставі заяви якого здійснювалась перевірка на ПрАТ НКМЗ не працював.

Враховуючи наведене, просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав на її безпідставність та зазначив, що постанова, яка оскаржується, винесена органом Держпраці в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством з питань охорони праці.

Вказав на те, що позивачем створені перешкоди для проведення інспекційного відвідування шляхом недопущення посадових осіб відповідача до проведення такого відвідування та шляхом ненадання документів на вимогу від 24.05.2018 року № 278/903/ПД.

Зазначив, що дія мораторію на проведення перевірок, передбаченого ст. 3 Закону Україну «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розповсюджується виключно на проведення перевірок у сфері господарської діяльності.

Вказав, що згідно Порядку № 509 штрафи можуть накладатись, в тому числі, на підставі акту про виявлені під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади.

Враховуючи наведене, просить в задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні доводи позовної заяви підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів позовної заяви заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним в запереченнях, просив в задоволені позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, заслухавши представників сторін, суд зясував наступні обставини справи.

ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: 84305, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5 (а.с. 11-18).

22.05.2018 року Головне управління Держпраці у Донецькій області прийняло наказ № 532 про проведення інсекційного відвідування суб?єкта господарювання ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» та видало направлення на проведення інспекційного відвідування № 325/04.4/15-14-12.

Наказ виданий на підставі повідомлення громадянина ОСОБА_5 про порушення на ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» законодавства про працю.

Згідно довідки ПрАТ НКМЗ ОСОБА_5 на підприємстві не працював.

22.05.2018 року Головне управління Держпраці у Донецькій області звернулось до ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» з листом про проведення 23.05.2018 року інспекційного відвідування, згідно якого, просило забезпечити організацію робочого місця, надання необхідних документів та /або надання їх копій чи витягів з документів на весь період проведення інспекційного відвідування(а.с. 19).

24.05.2018 року листом № 00/юр-422 ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» повідомило Головне управління Держпраці у Донецькій області, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових перевірок субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції (а.с. 20-22).

24.05.2018 року ОСОБА_3 управлінням Держпраці у Донецькій області здійснена спроба проведення інспекційного відвідування ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», про що складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 05.06.2018 року № ДЦ278/540/НД/АВ (а.с.24-27).

24.05.2018 року ОСОБА_3 управлінням Держпраці у Донецькій області складена вимога про надання документів № 278/903/ПД, якою ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» зобовязаний у строк до 9-00 год. 30.05.2018 року надати необхідні для проведення інспекційного відвідування документи.

Згідно довідки ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 07.06.2018 року № 79/008 за період з 24.05.2018 року по 05.06.2018 року до канцелярії ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від ОСОБА_3 управління Держпраці у Донецькій області кореспонденція не надходила (а.с. 23).

На підставі висновків акту про неможливість інспекційного відвідування від 05.06.2018 року № ДЦ278/540/НД/АВ, ОСОБА_3 управлінням Держпраці у Донецькій області прийнята постанова від 25.06.2018 року № ДЦ278/540/НД/АВ/СПТД-ФС про накладення на ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» штрафу в сумі 372300 грн. уповноваженими посадовими особами (а.с. 35-39)

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу.

Проаналізувавши матеріали справи, норми законодавства, яке регулює спірні правовідносини, доводи позовної заяви, заперечень, докази, надані сторонами до матеріалів справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Державна служба України з питань праці України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно п. 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 11.02.2015 року № 100 утворено Головне управління Держпраці у Донецькій області, реорганізувавши шляхом злиття Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області та Територіальної державної інспекції з питань праці у Донецькій області.

Відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України «Питання державної служби праці» від 30.09.2015 року № 1021-р функції і повноваження Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, що припиняється, покладені на Державну службу з питань праці.

Наказом Держпраці України від 07.05.2015 року № 16 затверджене Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області (далі Управління Держпраці), згідно пункту 1 якого, Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом, який діє у складі Державної служби України з питань праці у та їй підпорядковується.

Згідно ст. 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до пп. 15 п. 4 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Таким чином, відповідач у справі орган владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції щодо реалізації державної політики у сфері охорони праці.

Суд вважає правомірними доводи позивача про порушення відповідачем порядку проведення інспекційного відвідування, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарського діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства субєктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - обєкт відвідування) визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 26.04.2017 року № 295«Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Абзацем 1 пункту 2 Порядку 295 встановлено, що Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Питання проведення інспекційних відвідувань та організація невиїзних інспектувань регламентуються пунктом 5 Порядку 295, підпунктом 4 якого встановлено, що інспекційне відвідування проводиться за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку 295 інспекційне відвідування проводиться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 47 цього пункту.

Як встановлено судом, підтверджене матеріалами справи та не спростовано відповідачем, громадянин ОСОБА_5, на підставі повідомлення якого здійснювалось інспекційне відвідування позивача, на ПрАТ «НКМЗ» не працював.

Частиною 2 пункту 8 Порядку 295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє обєкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Будь-яке інше повідомлення обєкта інспектування про здійснення інспекційного відвідування зазначеним порядком не передбачено.

Як встановлено судом, підверджене матеріалами справи та не спростоване відповідачем, відповідне повідомлення про проведення інспекційного відвідування та вимога про надання документів для проведення інспекційного відвідування позивачу не направлялась.

Враховуючи наведене, суд вважає неправомірним висновок відповідача про неможливість інспекційного відвідування у зв?язку із створенням позивачем перешкод та застосування штрафу на підставі зазначеного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності висновків про неможливість інспекційного відвідування у зв?язку із створенням позивачем перешкод та застосування штрафу на підставі зазначеного висновку в розумінні зазначеної норми Закону, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

В розумінні норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного керуючись Конституцією України, Кодексом Законів про працю України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексом адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» до ОСОБА_3 управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування постанови «Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами» від 25 червня 2018 року № ДЦ278/540/НД/АВ/СПТД-ФС задовольнити повністю.

Постанову ОСОБА_3 управління Держпраці у Донецькій області від 25 червня 2018 року № ДЦ278/540/НД/АВ/СПТД-ФС про накладення уповноваженими посадовими особами на Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» штрафу в сумі 372300 грн. визнати протиправною та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Держпраці у Донецькій області на користь Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 5584 грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У судовому засіданні 17.10.2018 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення, повний текст рішення виготовлений 24.10.2018 року.

Суддя Давиденко Т.В.