Справа № 0240/3057/18-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 жовтня 2018 р. Справа № 0240/3057/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області провизнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, у невиконанні вимог частини 1 пункту 4.7 розділу XIV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої oco6i ОСОБА_1 Biктору Тимофійовичу, пенсія якого призначена Законом України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок, Чорнобильської катастрофи», poзмір якої з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4.3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більшим, проводиться автоматичне, без його звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійної справи;

- визнати рішення Гайсинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 145904 від 31.07.2018 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправним та скасувати його;

- зобов'язати Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, у відповідності пункту 4.3, частини 1 пункту 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахувати, починаючи з 01.10.2017 року, пенсію ОСОБА_1, розраховану за нормами цього Закону, для порівняння з розміром пенсії, обчисленим згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за тими ж самими нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.10.2017 року без обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов'язати Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області у відповідності змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII до розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахувати, нараховувати та виплачувати щомісячно ОСОБА_1 призначену йому згідно частини 1 статті 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну пенсію по III групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, розмір якої обчислюється в порядку, визначеному пунктом 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, по формулі П = Зс х Кзс х Кв : 100%, iз застосуванням, під час перерахунку його пенсії по цій формулі, нормативного показника Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої оплачено страхові внески, встановленого пунктами 4.4, 4.5 розділу XV « Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 жовтня 2017 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат, i в зв'язку з тим, що відповідно частини 2 пункту 4.7, частини 2 пункту 13 розділу XIV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.10.2017 року ОСОБА_1, не змінював свого бажання отримувати державну пенсію призначену йому на підставі ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» i не має наміру переходити на інший вид пенсії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимог позивач зазначає, що він отримує пенсію призначену згідно частини 1 статті 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по III групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 01.10.2017 року набув чинності «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, яким доповнено Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пунктами 4.3- 4.7. Пунктом 4.3 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

В той же час, пунктом 4.7 визначено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4.3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

В даному випадку, позивач зазначає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог частини 1 пункту 4.7 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої ОСОБА_1 Biктору Тимофійовичу, пенсія якого призначена Законом України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок, Чорнобильської катастрофи», poзмір якої з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4.3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більшим, проводиться автоматичне, без його звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійної справи.

При цьому, звернувшись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, отримав відмову №145904 від 31.07.2018 року, яка мотивована відсутністю правових підстав для перерахунку його пенсії, призначеної відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Не погоджуючись із такою відмовою, а також вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 21.09.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема зазначає, що відповідачем не допущено жодної бездіяльності, адже положеннями п. 4.7 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, пенсія яким призначена, в тому числі, відповідно до Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок, Чорнобильської катастрофи» poзмір якої з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4.3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більшим, проводиться автоматичне, без його звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійної справи. В даному ж випадку, отримувана позивачем пенсія відповідно до Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок, Чорнобильської катастрофи» є більшою ніж пенсія, обчислена згідно положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому відповідного переведення здійснено не було. Більше того, у позовній заяві та у заяві про перерахунок пенсії позивач особисто зазначає, що не бажає переводитись на інший вид пенсії, а хоче щоб йому провели перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» однак на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що чинним законодавством не передбачено.

01.10.2018 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, а відповідачем 05.10.2018 року заперечення на таку відповідь, однак суд не приймає їх до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України, заявами по суті справи, у даній категорії справ, є позов та відзив.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Гайсинському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію, призначену згідно частини 1 статті 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по III групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

23.07.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. У даній заяві позивач просив:

- нараховувати з 01.08.2018 року та виплачувати щомісячно пенсію згідно статті 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з наявної у його пенсійній справі довідки про заробітну плату у зоні відчуження, з якої йому у даний час нараховується пенсія, з застосуванням при обчислені розміру пенсії показника Зс середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до п.п. 4.3 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- перерахувати, нарахувати та виплатити йому за період з 01.10.2017 року по 31.07.2018 року державну пенсію згідно статті 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з наявної у його пенсійній справі довідки про заробітну плату у зоні відчуження, з якої йому у даний час нараховується пенсія, із застосуванням при обчислені розміру пенсії показника Зс середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до п.п. 4.3 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом із тим, рішенням відповідача від 31.07.2018 року №145904 позивачу було відмовлено у здійсненні відповідного перерахунку, у звязку з відсутністю правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Не погоджуючись із такою відмовою, а також вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у звязку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного звязку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначений Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі Порядок №1210).

Відповідно до п. 9 Порядку №1210, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у звязку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою П = Зс х Кзс х Кв : 100%, де П - розмір пенсії; Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування"; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

В даному ж випадку, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що 01.10.2017 року набув чинності «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VIII, яким доповнено Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пунктами 4.3- 4.7.

При цьому, позивач вказує на те, що починаючи з 01.10.2017 року у відповідача виникли підстави для здійснення ОСОБА_1 перерахунку його пенсії, призначеної відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням при обчислені розміру пенсії показника Зс середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до п. п. 4.3 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом із тим, суд не погоджується із такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 4.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно із п. 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Із наведеного слідує, що у разі, якщо розмір пенсії, призначеної особі відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розрахований за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», буде більший, то проводиться автоматичне переведення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за матеріалами пенсійних справ.

В даному ж випадку, як зазначає представник відповідача у відзиві, розмір пенсії позивача відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є більшим, аніж розмір його пенсії з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розрахований за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання ним вимог положень п. 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», адже підстави для автоматичного переведення позивача з пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» були відсутні, оскільки розмір останньої був меншим, ані ж розмір пенсії отримуваної позивачем за нормами Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, слід також враховувати, що відповідно до ч. 2 п. 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 року та застосовується з 1 жовтня 2017 року) у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Таким чином, положення ч. 2 п. 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017 року, узгоджуються із положеннями п. 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стосуються саме переведення з одного виду пенсії на інший, а не її перерахунку.

Разом із тим, в даному випадку, як у позовній заяві, так і у заяві про перерахунок пенсії від 23.07.2018 року позивач особисто вказує на те, що він не має бажання переводитись на пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а просить лише здійснити перерахунок пенсії, призначеної йому відповідно до Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням при обчислені розміру пенсії показника Зс середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до п. п. 4.3 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак, суд звертає увагу на те, що розмір пенсії позивачу обрахований відповідно до п. 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за формулою: П = Зс х Кзс х Кв : 100%, де Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

При цьому, можливість проведення особі перерахунку пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначеної відповідно до Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням показника середньої заробітної плати, визначеного для перерахунку пенсій, призначених за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чинним законодавством не передбачена.

Що ж до посилань позивача на положення п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то суд зазначає наступне.

Так, пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою: П = Зс х Кзс х Кв : 100%, де Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Із наведеного слідує, що положення п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи поширюються на осіб, які під час проходження дійсної строкової служби брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї та внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме під час проходження дійсної строкової служби, а тому його посилання на вказані положення, на думку суду, є необґрунтованими.

Таким чином, суд звертає увагу позивача на те, що положення п. п. 4.3-4.5 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосуються перерахунку пенсій, призначених саме за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а п. 4.7 розділу XV «Прикінцеві положення» передбачає лише можливість переведення особи із пенсії, призначеної, в тому числі, відповідно до Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі, якщо така пенсія із урахуванням перерахунку, передбаченого 4.3 розділу XV «Прикінцеві положення», буде більшою, аніж раніше отримувана.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивач особисто вказує на те, що він і в подальшому бажає отримувати пенсію за нормами Закону України «Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, обраховану із застосуванням показника середньої заробітної плати, визначеного для перерахунку пенсій, призначених за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що чинним законодавство не передбачено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи відсутність у даній справі судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Гайсинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Волонтерів, 17, м. Гайсин, Вінницька область, ).

Повний текст рішення складено 22.10.2018 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна