Справа № 804/544/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

23 жовтня 2018 року

справа №804/544/14

адміністративне провадження №К/9901/9393/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінко-Дніпро» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року у складі суддів Лукманової О.М., Божко Л.А., Прокупчук Т.С. у справі №804/544/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінко-Дніпро» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

10 січня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінко-Дніпро» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними дій податкового органу, які полягають в проведенні перевірки Товариства, в результаті якої складено акт від 18 червня 2013 року №1785/224/35112687 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість та з податку на прибуток ТОВ «Грінко-Дніпро» під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «Галактика-М» за липень 2011 року, ТОВ «Супутник» за жовтень, листопад 2012 року та ТОВ «Шоковіта» за листопад, грудень 2012 року», визнання протиправним та скасування наказу відповідача №760 від 03 червня 2013 року про організацію здійснення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 липня 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1054482,00 грн., в тому числі за основним платежем 702988,00 грн. та за штрафними санкціями 351494,00 грн., та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1107207,00 грн., в тому числі за основним платежем 738138,00 грн. та за штрафними санкціями 369069,00 грн., з мотивів безпідставності їх прийняття.

25 лютого 2014 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовні вимоги Товариства задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення податкового органу від 11 липня 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1054482,00 грн., в тому числі за основним платежем 702988,00 грн. та штрафних санкцій 351494,00 грн., та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1107207,00 грн., в тому числі за основним платежем 738138,00 грн. та штрафних санкцій 369069,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи постанову суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність відображення в податковому обліку господарських операцій Товариством з його контрагентами, а саме з Товариством з обмеженою відповідальністю «Спутник» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шоковіта», у зв'язку з підтвердженням дійсності виконання господарських операцій.

23 липня 2015 року постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства до податкового органу про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 липня 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 448885,50 грн. (основна сума платежу 299257 грн., штрафні (фінансові) санкції - 149628,50 грн.), та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 471330 грн. (основна сума платежу 314220 грн., штрафні (фінансові) санкції 157110 грн.), з мотивів правомірності їх прийняття.

25 серпня 2015 року Товариством подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову цього суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

27 серпня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребувано справу №804/544/14 з Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

16 жовтня 2015 року справа №804/544/14 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

Заперечення або відзив від податкового органу на касаційну скаргу Товариства до Суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

25 січня 2018 року справа №804/544/14 разом із матеріалами касаційного провадження К/9901/9393/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 35112687, перебуває на податковому обліку з 26 квітня 2007 року, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у червні 2013 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість та з податку на прибуток під час здійснення взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Галактика-М» за липень 2011 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Супутник» за жовтень, листопад 2012 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шоковіта» за листопад, грудень 2012 року», результати якої викладені в акті перевірки від 18 червня 2013 року №1785/224/3511268 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 11 липня 2013 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до абзаців 1, 2 пункту 120.1 статті 120, абзаців 1, 2 пункту 123.1 статті 123, пункту 7 підрозділу 10 розділу 20 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки.

Податковим повідомленням - рішенням № Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 1107207 грн., з яких за основним платежем - 738138 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 369069 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1054482 грн., з яких за основним платежем - 702988 грн., та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 351494 грн.

14 травня 2015 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду закрито провадження у цій справі у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № на суму основного зобов'язання 403731,00 грн. та визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № на суму основного зобов'язання 423918,00 грн., у зв'язку з досягненням часткового примирення між сторонами по справі, стосовно нарахування зобов'язання по податковим повідомленням-рішенням у частині господарських відносин Товариства з Товариством з обмеженою відповідальністю «Галактика-М».

Предметом апеляційного перегляду був спір у частині оскарження податкових повідомлень-рішень податкового органу від 11 липня 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 299257,00 грн., та № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 314220,00 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем, як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спутник», як виконавцем 30 вересня 2012 року укладено договір про надання послуг по збору та вивезенню ТПВ № ГДН-161-12юр, предметом якого є послуги за оплату від замовника по вивезенню твердих побутових відходів та у цей же день між цими ж сторонами укладено договір про надання послуг по збору та вивезенню ВГВ № ГДН-162-12юр, предметом якого є послуги за оплату від замовника по вивезенню негабаритних відходів.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що на підставі виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Спутник» актів про надання послуг та податкових накладних за жовтень - листопад 2012 року позивачем відображені господарські операції у бухгалтерській та податковій звітності та нездійснення оплати за отримані послуги за договорами.

Позивачем, як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шоковіта», як виконавцем 01 жовтня 2012 року укладено договір про надання послуг по автосервісному обслуговуванню автомобілів № 1/10-12, згідно якого виконавець надає послуги за оплату від замовника по ремонту транспорту по вивезенню сміття. Господарські взаємовідносини цим контрагентом відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності на підставі виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Шоковіта» податкових накладних за період листопада 2012 року, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), докази оплати отриманих послуг відсутні.

Між цими ж суб'єктами господарювання 01 листопада 2012 року укладено договір про надання послуг по збору та вивезенню ТПВ та НВ № ГДн-159/1 Юр, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Шоковіта» надає послуги за оплату від замовника по вивезенню твердих побутових відходів та негабаритних відходів. Господарські взаємовідносини по виконанню цього договору відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності на підставі податкових накладних за період листопад - грудень 2012 року та акти про надання послуг за відсутності доказів оплати отриманих послуг.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій висновувалися на аналізі статей 1 та 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-14, пунктів 44.1, пунктів 44.3 - 44.5 статті 44 пунктів 138.1, 138. 2, 138.3, 138.4, пунктом 138.5, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пункту 138.11, пунктами 138.11, 138.12 статті 138, статті 139, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 Податкового кодексу України; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу, дійшли висновку про те, що первинні документи, які містять відомості про господарські операції та підтверджують її здійснення, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За висновком суду апеляційної інстанції первинні документи у межах спірних відносин не є доказами, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, виконання господарських договорів, за результатами яких відбулась зміна майнового стану платників податків, з огляду на те, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Головною ознакою по комерційній корисності від придбаного, а потім проданого товару, отриманих послуг, є отримання прибутку та їх оплата, яка у межах спірних відносин відсутня.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», внаслідок того, що долучені до матеріалів справи акти про надання послуг не отримують в собі змісту та обсягу господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистого підпису або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані позивачем та долучені до матеріалів справи акти складені не по факту здійснення господарської операції або по групі цих операцій, а за певний період без їх визначення, що унеможливлює вважати ці акти первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій на підставі яких формуються дані бухгалтерського обліку в розумінні частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про помилковість висновків суду першої інстанції щодо реальності здійснення господарських операцій за якими позивачем сформовані витрати по даті підписання актів про надання послуг, оплата яких позивачем не доведена.

Оцінюючи спір у частині формування податкового кредиту, суди попередніх інстанцій здійснили системній аналіз положень пунктів 198.2, 198.6 статті 198, пунктів 200.1 - 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, та дійшли різних висновків, суд першої інстанції щодо правомірності формування податкового кредиту за взаємовідносинами Товариства з Товариством з обмеженою відповідальністю «Спутник» та з Товариством з обмеженою відповідальністю «Шоковіта», суд апеляційної інстанції - неправомірного формування такого кредиту у зв'язку з відсутністю підтвердження дійсності виконання господарських операцій.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на те, що відсутність доказів придбання послуг унеможливлює віднесення суми нарахованого податку на додану вартість до складу податкового кредиту відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України.

Позивач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентами позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга позивача залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінко-Дніпро» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року у справі №804/544/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер