Справа № 676/5211/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/5211/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шевцова Л.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 жовтня 2018 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2018 року (суддя Шевцова Л.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до інспектора 1 бат. 2 роти УПП в Хмельницькій області ОСОБА_2, ГУ НП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 340 грн..

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2018 року позов задоволено. Скасовано постанову інспектора 1 бат. 2 роти УПП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанцції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив про те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача, порушив вимоги матеріального та процесуального права, не дослідив в достатній мірі обставини справи.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України, апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в мотивувальній частині з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

Постановою інспектора 1 бат. 2 роти УПП в Хмельницькій області ОСОБА_2, від 30.07.2018 року ОСОБА_3 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП до штрафу в розмірі 340 грн..

Правопорушення полягало в тому, що 30.07.2018 року біля 13 год. 51 хв. ОСОБА_3, керував транспортним засобом - MERCEDES-ВENZ 210 держ.номер ВХ1591АА на а/д Н-03 Житомир-Чернівці 288 км.+900, у якого був відсутній пристрій (бампер), що передбачений конструкцією даного транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7. (е) Правил дорожнього руху, допустив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП..

Приймаючи оскаржуване рішення та скасовуючи постанову відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення. При цьому, мотивуючи рішення, суд, поміж іншого прийшов до висновку, що оскільки бампер-це захисний пристрій, передній бампер - основа для кріплення реєстраційного номера автомобіля, а номер було встановлено позивачем, адміністрпативне правопорушення щодо відсутності переднього бампера не настає.

Відповідно до стаття 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В апеляційній скарзі апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції що передній бампер - це лише основа для кріплення реєстраційного номера автомобіля, а тому адміністративне правопорушення у разі його відсутності не настає.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірно висновку щодо задоволення позовних вимог позивача, при цьому частково не погоджується з мотивами, вказаними в оскаржуваному рішенні. Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Відповідно до п.31.4.7 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Статтею 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду першої інстанції, що передній бампер - це основа для кріплення реєстраційного номера автомобіля, а тому адміністративне правопорушення у разі його відсутності не настає. В даному випадку відсутність складового елемента конструкції автомобіля, а саме переднього бампера, який має захисну функцію у разі зіткнення, є порушенням встановлених вимог, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності належних та допустимих доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зі змісту наведених правових норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон №580-VIII) передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до статті 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких, зокрема, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч вказаним вище нормам, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП.

При цьому, сама по собі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. У постанові інспектора посилання на жоден із доказів немає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність відповідачем вчинення ОСОБА_3 адмінправопорушення, що як наслідок виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, належним захистом порушеного права особи, є скасування оспорюваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Кам"янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2018 року відповідає не повністю, зокрема, щодо ненадання правової оцінки оскаржуваній постанові. В іншій частині, рішення суду першої інстанції прийнято правомірно і колегія суддів вважає його обгрунтованим.

За правилами ст. 315, 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити судове рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, суд апеляційної інстанціїї вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2018 року змінити в мотивувальній частині.

В іншій частині рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 24.10.2018.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5