Справа № 308/11960/18
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., представника позивача Жила Л.А., відповідача ОСОБА_1 , перекладача Салига О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Турецької Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України,
ВСТАНОВИВ:
Командир Військової часини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України підполковник ОСОБА_2 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача Турецької Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України.
Позов мотивує тим, що відповідач, 18 жовтня 2018 року незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку №34 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та того ж дня в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був прийнятий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП. був затриманий в адміністративному порялку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

Позивач вказує, що своїми діями іноземець вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП. А тому, з огляду на викладене, просить затримати громадянина громадянина Турецької Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що має бажання звернутись з заявою про надання статусу біженця. На даний час документів які посвідчують його особу у нього відсутні, намагався потрапити до країни Європейського союзу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач, 18 жовтня 2018 року незаконно, поза пунктом пропуску, перетнув державний кордон з України в Словацьку Республіку в районі прикордонного знаку №34 на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Словацької Республіки та того ж дня в пункті пропуску «Малий Березний» Чопського прикордонного загону на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був прийнятий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

Документи що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами:
Довідкою № 81/557 від 22 жовтня 2018 року виданою ДПСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ), копією протоколу про адміністративне затримання від 18 жовтня 2018 року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 18 жовтня 2018 року; копією протоколу зустрічі помічника Прикордонного Уповноваженого України і помічника Прикордонного Уповноваженого Словацької Республіки, яка відбулася «18» жовтня 2018 року в районі прикордонного знаку №138; копією Акту приймання-передавання особи. Дії громадянина Турецької Республіки, ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП, вкаліфіковані правильно.
У відповідача відсутні будь які документи, що посвідчують особу, підтверджують законність його перебування на територію України або дають право на виїзд за межі території України, передбачених п.п. 16-19 та 20 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Вказану особу було затримано відповідно до ст. 263 КУпАП.
Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб від 24 липня 2006 року N 27-У, відповідач підлягає реадмісії у відповідності до Угоди, також Угодою, а саме ст. З «Реадмісія громадян держав Договірних Сторін» передбачено що:

1) Кожна Договірна Сторона на запит іншої Договірної Сторони без особливих формальностей здійснюватиме реадмісію осіб, які не виконують або припинили виконувати діючі умови для в`їзду або перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, якщо доведено або є дійсні підстави вважати, що ці особи мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони.

2) Те саме стосується осіб, які втратили громадянство держави запитуваної Договірної Сторони і не набули громадянства держави запитуючої Договірної Сторони, за умови, якщо вони на момент їхнього в`їзду на територію держави запитуючої Договірної Сторони постійно проживали на території держави запитуваної Договірної Сторони.

3) У разі необхідності запитувана Договірна Сторона невідкладно видаватиме своїм громадянам, щодо яких здійснюватиметься реадмісія, проїзні документи, необхідні для їх повернення.

4) Запитуюча Договірна Сторона приймає без зайвих формальностей назад будь-яку особу, повернуту відповідно до пункту 1, якщо в результаті проведеного після цього розслідування доведено, що ця особа, яка була піддана реадмісії, не була громадянином держави запитуваної Договірної Сторони. Це положення не застосовується у випадках, коли згадана особа може підпадати під дію часових обмежень, які були дотримані відповідно до положень статті 11 цієї Угоди.

Судом встановлено, що відповідач коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги.
В ході судового розгляду встановлено, відповідач не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури його реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, оскільки в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав, суд,
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Турецької Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України задовольнити.
Затримати громадянина Турецької Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України протягом десятиденного строку із дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Фазикош О.В.