Справа № 826/8269/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2018 року м. Київ № 826/8269/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., представника позивача Антоніва Р.В., у відсутність інших учасників справи, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» до Державного реєстратора Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Пекаря Андрія Львовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК», про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

29.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» (ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного реєстратора Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» (КП «Бюро державної реєстрації») Пекаря Андрія Львовича (Пекар А.Л.) про:

- визнання дій щодо реєстрації за Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (ПАТ «АКТАБАНК») права власності на комплекс хлібоприймального пункту (реєстраційний номер 2), що розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький p-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3, - протиправними;

- визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40825311 від 26.04.2018.

В обґрунтування заявлених вимог зазначило про протиправність та незаконність здійснення реєстрації за ПАТ «АКТАБАНК» права власності на комплекс хлібоприймального пункту, що належить позивачу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 09.06.2018 у справі відкрито провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПАТ «АКТАБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша Віктора Миколайовича (Куліш В.М.) та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали надати до суду належним чином посвідчені копії реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на комплекс хлібоприймального пункту (реєстраційний номер 2), що розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3, а також встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Однак, ні у встановлений судом строк, ні протягом розгляду справи відповідачем відзиву на позовну заяву, а третьою особою пояснень по суті позову не подано, як і вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2018 в частині надання витребовуваних документів не виконано, причини невиконання не повідомлено.

За таких обставин, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.09.2018 у справі призначено судове засідання та вдруге витребувано у державного реєстратора КП «Бюро державної реєстрації» Пекаря А.Л. належним чином завірену копію реєстраційної справи.

В судові засідання 19.09.2018, 03.10.2018, 11.10.2018 ні відповідач, ні третя особа не з'являлися, причини неявки не повідомляли, хоча про дату, час та місце судових засідань повідомлялися належним чином.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2018 застосовано заходи процесуального примусу шляхом тимчасового вилучення в Державного реєстратора КП «Бюро державної реєстрації» Пекаря А.Л. реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на комплекс хлібоприймального пункту (реєстраційний номер 2), що розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3.

Ухвала суду повернута Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві без виконання.

Враховуючи, що ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» надано електронні копії матеріалів реєстраційної справи, судом ухвалено здійснити розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Так, в судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та надані у справу докази.

В свою чергу суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані у справу документи і матеріали, встановив наступне.

ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» на підставі Договору купівлі продажу нерухомого майна, посвідченого 05.07.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Лещенко О.В. за реєстровим №2495 стало власником об'єкту нерухомого майна, а саме, комплексу хлібоприймального пункту, що складається з: будівлі контори (літ. «А-1»), загальною площею 171,0 кв.м.; будівлі складу №1 (літ. «Б-1»), загальною площею 1207,5 кв.м.; будівлі складу №2 (літ. «В-1»), загальною площею 1022,8 кв.м.; будівлі складу №3 (літ. «Г-1»), загальною площею 1032,3 кв.м.; будівлі складу №4 (літ. «Д-1»), загальною площею 1047,7 кв.м.; будівлі складу №5 (літ. «Е-1»), загальною площею 861,3 кв.м.; будівлі складу №6 (літ. «Ф»), загальною площею 420,0 кв.м.; будівлі вагової (літ. «Ж»), загальною площею 39,9 кв.м.; будівлі душової (літ. «З»), загальною площею 95,4 кв.м.; будівлі сушки (літ. «К»), загальною площею 41,08 кв.м.; будівлі сушки (літ. «Х»), загальною площею 30,29 кв.м.; будівлі робочої башти (літ. «Л»), загальною площею 198 кв.м.; будівлі лабораторії (літ. «М»), загальною площею 72,3 кв.м.; будівлі майстерні (літ. «Н»), загальною площею 60,5 кв.м.; будівлі дизельної (літ. «Н-1»), загальною площею 25,5 кв.м.; будівлі ГСМ склади (літ. «О, П, Т»), загальною площею 64,0 кв.м.; будівлі вбиральні (літ. «Р»), загальною площею 1,6 кв.м.; будівлі вбиральні (літ. «С»), загальною площею 4,0 кв.м. (реєстраційний номер 2) та розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3.

26.04.2018 Державним реєстратором Пекарем А.Л. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40825311, на підставі якого зареєстровано за ПАТ «АКТАБАНК» право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Підставою для виникнення права власності та внесення запису до Державною реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором вказано: повідомлення-вимога, серія та номер: б/н, виданий 15.02.2018, видавник: ПАТ «АКТАБАНК»; іпотечний договір, серія та номер: 01-459/Н/8, виданий 16.12.2010; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40825311 від 26.04.2018 10:02:45, Пекар А.Л., КП «Бюро державної реєстрації», м. Київ.

Не погоджуючись з вказаною дією державного реєстратора та прийнятим ним рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вважаючи що вони порушують законні права та інтереси позивача, останній звернувся за їх захистом в судовому порядку.

Визначаючись щодо заявлених вимог по суті, суд виходить з того, що статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови, підстави та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно встановлені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV та постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 №1177, якою затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка набрала чинності 01.01.2016.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Пунктами 1 та 2 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В свою чергу, відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-ІV, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

З аналізу норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державний реєстратор зобов'язаний ретельно перевірити документи, які подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, а також встановити факт відсутності підстав для відмови у такій реєстрації.

Як вбачається з наданих позивачем документів, 16.12.2010 між ПАТ «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКТИВ-АГРО» (ТОВ «АКТИВ-АГРО») укладено Кредитний договір №01-459/Н.

На забезпечення виконання ТОВ «АКТИВ-АГРО» (Позичальником) своїх зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «АКТАБАНК» (Кредитором), Позичальником (Боржником) та іншими особами, про що вказано у пункті 2.1 Кредитного Договору, укладались договори поруки, іпотеки, та застави майнових прав, а саме:

- Договір поруки №01-459/Т/1 від 16.12.2010 між Позичальником, Боржником та фізичною особою ОСОБА_7;

- Договір поруки №01-459/Т/2 від 16.12.2010 між Позичальником, Боржником та фізичною особою ОСОБА_8;

- Іпотечний договір №01-459/Н/8 від 16.12.2010 з між Банком та ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» з урахуванням Договору про заміну сторони в зобов'язанні, предметом якого є передання в іпотеку належного останньому комплексу хлібоприймального пункту, розташованого за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3;

- Договір застави майнових прав №01-459/Н/13 від 07.04.2014 між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «АКТИВ-АГРО».

Відповідно до частини першої статті 589 Цивільного кодексу України (ЦК України) у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

З урахуванням того, що в строк визначений Кредитним договором зобов'язань щодо повернення сум кредитів не виконано, ПАТ «АКТАБАНК» погасив заборгованість ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» за Кредитним договором №01-459/Н шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «АКТИВ-АГРО», згідно Договору застави майнових прав №01-459/Н/13 від 07.04.2014.

Разом з тим, 07.04.2014, між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» укладено Договір про розірвання Іпотечного договору №01-459/Н/8, посвідченого 16.12.2010 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лещенко О.А. за реєстровим № 3736.

У зв'язку з цим, також було знято заборону відчуження нерухомого майна та зареєстровано припинення іпотеки комплексу хлібоприймального пункту, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3.

На підтвердження факту державної реєстрації припинення іпотеки вказаного нерухомого майна, надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.04.2014.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до підпунктів 7.1, 7.2 пункту 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, договір сторін про зміну або розірвання нотаріально посвідченого договору здійснюється шляхом складання окремого договору.

Договір про зміну або розірвання договору підписується сторонами і посвідчується нотаріусом. На всіх наданих нотаріусу примірниках основного договору проставляється відмітка про його зміну або розірвання, у якій зазначаються номер за реєстром та дата посвідчення договору про зміну або розірвання, проставляється нотаріусом підпис і скріплюється його печаткою.

Отже, на момент прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора та вчинення реєстраційної дії, ПАТ «АКТАБАНК» не мало права вимоги до ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ», оскільки Договір іпотеки №01-459/Н/8 був розірваний за згодою сторін, що додатково підтверджується відміткою нотаріуса про розірвання цього Іпотечного договору на самому Іпотечному договорі.

Окрім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2017 у справі №804/5678/17 за позовом ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М., третя особа - ТОВ «АКТИВ-АГРО», про визнання дій протиправними, яка набрала законної сили 14.12.2017, визнано дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М. щодо визнання нікчемними: Договору застави майнових прав №01-459/Н/13 від 07.04.2014 між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ і «АКТИВ-АГРО» Додаткової угоди №11 від 07.04.2014 до Кредитного договору №01-459/Н від 16.12.2010 та щодо направлення повідомлень про нікчемність правочинів, - протиправними. Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» Куліша В.М. від 14.08.2017 №100 «Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів».

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що за договором застави майнових прав, ПАТ «АКТАБАНК» прийнято виконання основного зобов'язання за Кредитним договором у повному обсязі, внаслідок чого, заборгованість третьої особи перед ПАТ «АКТАБАНК» була погашена в повному розмірі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» однією з підстав для припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у зв'язку з припиненням основного зобов'язання шляхом виконання зобов'язань за кредитним договором, припинилось і зобов'язання щодо його забезпечення - іпотека, а тому були відсутні правові підстави для реєстрації права власності за ПАТ «АКТАБАНК» на комплекс хлібоприймального пункту (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 2), що розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3, на підставі такого договору іпотеки, дія якого вже припинилась.

Суд доходить висновку, що державний реєстратор приймаючи рішення про державну реєстрацію прав, не перевірив Іпотечний договір на предмет його чинності, наявність зареєстрованих в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборони та іпотеки згідно цього Договору іпотеки, а отже, державний реєстратор в порушення норм чинного законодавства безпідставно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі розірваного Іпотечного договору.

Крім того, відповідно до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Таким чином, наведеними правовими нормами визначено вичерпний перелік обов'язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Суд зазначає, що ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» в позові заявляло, що реєстратору не могли бути надані докази які підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» письмової вимоги ПАТ «АКТАБАНК», оскільки ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» отримало зазначену вимогу лише 15.05.2018, що підтверджується офіційною роздруківкою Публічного акціонерного товариства «УКРПОШТА», щодо відстеження поштового відправлення за допомогою ідентифікатора.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач достатніх беззаперечних доказів в спростування цих обставин суду не надав.

Оцінивши копії повідомлення-вимоги ПАТ «АКТАБАНК» та поштового конверту ПАТ «АКТАБАНК», суд дійшов висновку, що вони не можуть бути визнані як такі, що підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» письмової вимоги ПАТ «АКТАБАНК».

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду України від 11.04.2017 №21-1458а16, від 11.04.2017 у справі №822/864/15, від 12.04.2017 у справі №822/862/15.

Також, суд звертає увагу на те, згідно з частиною п'ятою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Таким чином державна реєстрація прав може проводитись реєстраторами в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, зокрема, що стосується міста Києва, - виключно в межах міста Києва.

Оскільки комплекс хлібоприймального пункту (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 2), розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький p-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3, то відповідач не був наділений повноваженнями на вчинення реєстраційних дій щодо державної реєстрації права власності щодо нерухомого майна, яке розташовано в Харківській області.

Згідно з частиною п'ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №826/2693/17 (провадження № К/9901/2561/17).

Суд також враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постановах від 16.05.2018 у справі №826/4460/17, від 23.05.2018 у справі №815/4618/16, від 05.06.2018 у справі №804/20728/14, згідно з якою предметом перевірки адміністративними судами у цій категорії справ є дотримання встановленого законом порядку прийняття суб'єктом владних повноважень рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Адміністративні суди мають перевіряти дотримання і неухильного виконання процедури державної реєстрації виключно на підставі вимог закону, оскільки невиконання суб'єктом влади вимог законодавства зводить нанівець законність всієї процедури державної реєстрації.

Таким чином, дії Державного реєстратора КП «Бюро державної реєстрації» Пекаря А.Л. стосовно проведення реєстрації права власності на комплекс хлібоприймального пункту (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 2), що розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький p-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3 є неправомірними, а прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40825311 від 26.04.2018 прийнято без правових на те підстав, відтак є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем під час розгляду справи встановлені судом обставини не спростовано, належних та необхідних доказів, які б свідчили про безпідставність заявлених позовних вимог не надано.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини п'ятої статті 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Megadat.com S.r.l. v. Moldova», «Moskal v. Poland»). На державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Lelas v. Croatia» і «Toscuta and Others v. Romania») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси («Oneryildiz v. Turkey» та «Beyeler v. Italy»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків («Lelas v. Croatia»).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу заявлених вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що наявні підстави для захисту прав позивача в судовому порядку.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» при зверненні до суду сплачено 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривень судового збору, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23.05.2018.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 243-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» задовольнити повністю.

Визнати дії Державного реєстратора Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Пекаря Андрія Львовича щодо реєстрації за Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» права власності на комплекс хлібоприймального пункту (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 2), що розташований за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, буд. 3, - протиправними.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40825311 від 26.04.2018, 10:02:45, Пекар Андрій Львович, Комунальне підприємство «Бюро державної реєстрації», м. Київ.

Стягнути з Державного реєстратора Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Пекаря Андрія Львовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривні.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНИЙ ПУНКТ» (63200, Хрківська обл., Нововодолазький р-н, смт. Нова Водолага, вул. Привокзальна, 3, ).

Відповідач - Державний реєстратор Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Пекар Андрій Львович (02160, м. Київ, вул. Харківське шосе, 4, ).

Третя особа - Публічне акціонерне товариство «АКТАБАНК» (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 53, ).

Повний текст рішення складено 19.10.2018.

Суддя О.М. Чудак