Справа № 810/2752/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року № 810/2752/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ «Фор-Текс» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «Фор-Текс» з позовом до Головного управління Державної Фіскальної Служби у Київській області, в якому просить скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.04.2018 № /640.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Фор-Текс» своєчасно та у повному обсязі сплатило єдиний соціальний внесок за жовтень 2013 квітень 2014 року згідно платіжних доручень від 18.10.2013 №1114, від 08.01.2014 №1167, від 06.02.2014 №1178, від 03.03.2014 №1189, від 07.04.2014 №1200, а тому спірне рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату товариством єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний соціальний внесок) вважає протиправним.

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача надав суд відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, посилаючись на те, що єдиний соціальний внесок за жовтень 2013 квітень 2014 року сплачені на невідповідні рахунки, тобто, з пропуском законодавчо визначеного строку його сплати на рахунок з відповідним призначенням, а відтак, спірне рішення вважає правомірним та обґрунтованим.

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «Фор-Текс» зареєстровано як юридична особа 18.04.2003 та взято на облік як платник податків та єдиного внеску у Васильківській ОДПІ (м. Васильків) Київської області.

Позивачем згідно платіжних доручень від 18.10.2013 №1114 на суму 4 148,21 грн., від 08.01.2014 №1167 на суму 4 378,58грн., від 06.02.2014 №1178 на суму 4 378,58 грн., від 03.03.2014 №1189 на суму 4 378,58 грн. та від 07.04.2014 №1200 на суму 4 378,58 грн. сплачено до бюджету єдиний соціальний внесок на казначейський рахунок 1007, що був відкритий для цілей зарахування сум внеску платниками, які зареєстровані у Васильківському районі Київської області, а не у місті Васильків.

Рішенням Начальника Києво-Святошинського відділення ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_1 від 27.04.2018 № /640 до ТОВ «Фор-Текс» застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску у розмірі 70 870,69 грн., з яких: штраф у період до 01.01.2015 року на суму 6 962,84 гривень, штраф у період після 01.01.2015 року на суму 35 347,31 грн., пеня на суму 28 560,54 грн.

З метою виправлення допущеної помилки, після отримання рішення № /640 позивач подав до відповідача заяву від 30 травня 2018 року про перерахування помилково сплачених коштів у сумі 21 662, 53 гривень, в якому просило перерахувати помилково сплачені ним кошти з єдиного соціального внеску у сумі 21 662, 53 грн. з рахунку 1007 на рахунок 1030 Васильківській ОДПІ (м. Васильків) Київської області.

Не погодившись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Згідно з абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч.ч. 5, 7 і 8 ст. 9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону №2464-VI у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Згідно ч. 11 ст. 9, ч. 10 і 11 ст. 25 Закону №2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Судом встановлено, що позивач є платником єдиного соціального внеску та перебуває на обліку в Васильківській ОДПІ (м. Васильків) Київської області.

Сплата позивачем сум єдиного соціального внеску за оскаржувані періоди проводилася наступним чином:

- платіжним дорученням від 18.10.2013 №1114 позивач перерахував на розрахунковий рахунок 1007, отримувач Васильківська ОДПІ, код отримувача - 38692984 суму єдиного соціального внеску у розмірі 4 148,21 грн.;

- платіжним дорученням від 08.01.2014 №1167 позивач перерахував на розрахунковий рахунок 1007, отримувач Васильківська ОДПІ, код отримувача - 38692984 суму єдиного соціального внеску у розмірі 4 378,58 грн.;

- платіжним дорученням від 06.02.2014 №1178 позивач перерахував на розрахунковий рахунок 1007, отримувач Васильківська ОДПІ, код отримувача - 38692984 суму єдиного соціального внеску у розмірі 4 378,58 грн.;

- платіжним дорученням від 03.03.2014 №1189 позивач перерахував на розрахунковий рахунок 1007, отримувач Васильківська ОДПІ, код отримувача - 38692984 суму єдиного соціального внеску у розмірі 4 378,58 грн;

- платіжним дорученням від 07.04.2014 №1200 позивач перерахував на розрахунковий рахунок 1007, отримувач Васильківська ОДПІ, код отримувача - 38692984 суму єдиного соціального внеску у розмірі 4 378,58 грн

Пунктом 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ (далі Закон №2346-ІІІ) визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 1.30 ст. 1 Закону №2346-ІІІ встановлено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону №2346-ІІІ банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до пп. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону №2346-ІІІ днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Пунктом 22.4 ст. 22 Закону №2346-ІІІ передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку. Банки мають забезпечувати фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Крім цього, відповідно до п. 1.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі Інструкція), затвердженою Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2014 №22 доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках.

Пунктом 1.12 Інструкції передбачено, що банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України строк зобов'язаний, зокрема: узяти розрахунковий документ платника/стягувача/отримувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу/отримувачу про невиконання його розрахункового документа в установлений законодавством України строк (додаток 23).

Пунктом 2.14 Інструкції передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Пунктом 2.22. Інструкції передбачено, що банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження згідно зі статтею 1072 Цивільного кодексу України та виключно в межах залишку коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.

Відповідно до пункту 2.25. Інструкції платежі з рахунків клієнтів банк здійснює в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дня.

Згідно пункту 3.6. Інструкції платіжне доручення від платника банк приймає до виконання за умови, що його сума не перевищує суму, яка є на рахунку платника.

Аналіз зазначених положень Інструкції свідчить, що банк не приймає платіжне доручення від платника, якщо його сума перевищує суму, яка є на рахунку платника. У випадку прийняття платіжного доручення платника, заповнені відмітки «дата надходження» та «дата виконання» на такому платіжному дорученні клієнта банку свідчать про факти одержання банком відповідного платіжного доручення його виконання, шляхом списання коштів з рахунків клієнта та зарахування на рахунок отримувача.

Таким чином, платіжними дорученнями ТОВ «Фор-Текс» від 18.10.2013 №1114 на суму 4 148,21 грн., від 08.01.2014 №1167 на суму 4 378,58 грн., від 06.02.2014 №1178 на суму 4 378,58 грн., від 03.03.2014 №1189 на суму 4 378,58 грн. та від 07.04.2014 №1200 на суму 4 378,58 грн. підтверджено, що кошти в рахунок сплати єдиного соціального внеску за жовтень 2013 квітень 2014 з рахунку позивача списані банком 18.10.2013, 08.01.2014, 06.02.2014, 03.03.2014, 07.04.2014 та відповідно у ті ж дні перераховані на розрахунковий рахунок 1007.

З матеріалів справи слідує, що позивачем своєчасно та у повному обсязі було виконано зобов'язання зі сплати єдиного соціального внеску за жовтень 2013 квітень 2014року на суму 4 148,21 грн., від 08.01.2014 №1167 на суму 4 378,58 грн., від 06.02.2014 №1178 на суму 4 378,58 грн., від 03.03.2014 №1189 на суму 4 378,58 грн. та від 07.04.2014 №1200 на суму 4 378,58 грн., однак, у звязку з помилковою оплатою на рахунок платників, які зареєстровані у Васильківському районі Київської області, це призвело до невідображення факту сплати у інтегрованій картці платника, що ведеться у Васильківській ОДПІ (м. Васильків) Київської області.

Надаючи правову оцінку таким діям позивача, суд приходить до висновку, що факт сплати позивачем сум єдиного соціального внеску на інший рахунок ГУ ДКСУ 3719 не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені, оскільки відповідні кошти були сплачені Товариством у повному обсязі та своєчасно, і зараховані до Державного бюджету, що не спростовано відповідачем.

Дані висновки суду кореспондуються з положеннями п. 9 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450 (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якого помилково сплачені суми єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок органу доходів і зборів перераховуються шляхом оформлення підрозділом фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів розрахункового документа про перерахування коштів на відповідний рахунок органу доходів і зборів за заявою платника не пізніше двох робочих днів з дня надходження висновку, зазначеного у пункті 7 цього Порядку.

При цьому, штрафні санкції та пеня, передбачені ч. 10 і п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2346-ІІІ, застосовуються до платника лише у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених суми єдиного внеску на невідповідний рахунок 3719. Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть слугувати підставою для застосування штрафів.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №816/591/16, від 21.02.2018 у справі №813/1008/16, від 14.02.2018 у справі №816/1254/17 та у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 №21-377а15.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для застосування до позивача штрафу та пені, передбачених ч. 10 і п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2346-ІІІ, згідно рішення №/640 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.04.2018.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу..

Відповідно до ч. 2 цієї статті Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 1762, 00 грн. (квитанція від 01.06.2018 № 30362).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДФС України підлягають судові витрати у сумі 1762, 00 грн.

Керуючись статтями 77, 139, 205, 241-246, 251 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.04.2018 № /640.

Стягнути на користь ТОВ «Фор-Текс» () судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.