Справа № 826/7818/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 жовтня 2018 року № 826/7818/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 27.11.2017р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.05.2018 року суддею Амельохіним В.В. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) № 826/7818/18, та надано відповідачу час для надання відзиву протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

03.07.2018 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві надано відзив на позов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має право на державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 27.11.2017р. позивач звернувся до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач) із заявою про призначення/перерахунок пенсії та іншими визначеними законодавством документами для призначення пенсії за Списком № 2.

Втім, відповідач листом від 24.01.2018р. № 1764/09 повідомив позивача про відмову в призначенні пенсії за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю правових підстав. Таку відмову у призначенні державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивач вважає протиправною, і, як наслідок, станом на день звернення до суду його права щодо пенсійного забезпечення є порушеними, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відзив відповідача обґрунтовано тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві діє та діяло при визначенні права щодо призначення пенсії позивачу відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Зокрема, відповідачем було проведено перевірку даних зазначених в довідці №1/2 - 1202 від 23.11.2017 р., яка, на думку позивача дає йому право на пільгову пенсію за Списком №2 та встановлено не відповідають посад, які займав позивач посадам, передбачених Списком №2, що дають право на скорочення пенсійного віку для призначення пенсії.

Згідно частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 подано до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заяву про призначення/перерахунок пенсії, інші визначеними законодавством документами для призначення пенсії за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно розписки повідомлення від 27.11.2017 року, позивачем разом з вказаною заявою було подано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документ про місце (реєстрації) особи, паспорт, трудову книжку, військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Листом від 24.01.2018р. № 1764/09 Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про відмову в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю правових підстав.

В подальшому, Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 06.04.2018 року на адресу позивача листом за № 6097/09 надіслано доопрацьоване розпорядження про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах, зі зменшенням пенсійного віку.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII, «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Комплексний аналіз вищевикладених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією, яким є трудова книжка, а у разі її відсутності або відсутності відповідних відомостей у ній - уточнюючі довідки або рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Окрім цього, відповідно до абзацу 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV визначені підстави, наявність яких дає громадянам право на пенсію за віком на пільгових умовах. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За змістом абзацу 4 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV зазначається, що працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Враховуючи зміст норм Закону № 1058-IV, суд приходить до висновку, що умовами (підставами) призначення позивачу пенсії за віком за Списком № 2 є: досягнення пенсійного віку чоловікам після 55 років; наявність страхового стажу роботи для чоловіків не менше 30 років; 3) наявність достатнього (не менше половини стажу від 12 років 6 місяців) стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, тобто 6 років 3 місяці.

Матеріалами справи встановлено, що позивач з заявою від 27 листопада 2017 року звернувся про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1058-IV, коли йому вже виповнилося повних 58 років.

Також судом встановлено, що загальний страховий стаж роботи позивача складає 39 років 09 місяців 07 днів, що підтверджується протоколом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 2574 від 06.04.2018р.

При цьому, згідно довідки від 23.11.2017р. № 1/2-1202, виданою Структурним відокремленим підрозділом «КИЇВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», пільговий стаж позивача складає 06 років 04 місяці 21 день.

У той же час, відповідачем за результатами заяви позивача було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, з посиланням на те, що робота на посадах, які займав позивач не передбачена Списком № 2 постанови № 1173, № 10, а тому правові підстави для призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшення пенсійного віку, відсутні.

Також вказана відмова обґрунтована, зокрема, тим, що надана позивачем довідка містить два періоди роботи за різними посадами під час яких діяли різні постанови. Однак, в довідці відсутні посилання на постанову, що діяла в період з 01.04.1986 р. по 31.08.1991 р. Крім того, період роботи на посаді начальника районної котельні «Позняки» не відповідає періоду роботи на зазначеній посаді згідно трудової книжки. Також, в довідці відсутня інформація про проведення (не проведення) атестації робочого місця, тому дата 20.08.1992 р. не обґрунтована.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення"), та у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 постанови КМ України від 12.08.1993р. № 637).

Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки, згідно записів якої, зокрема, №№ 6, 7 позивач працював в структурі Підприємства Київські теплові мережі, де з 01.04.1986р. по 31.08.1991р. обіймав посаду начальника зміни станції теплопостачання № 2, а з 01.09.1991р. по 20.08.1992р. працював за посадою начальника районної котельні «Позняки» служби теплоджерел. Зазначені періоди роботи позивача становлять стаж роботах з шкідливими і важкими умовами праці, що складає 06 років 04 місяці 21 день.

Як встановлено матеріалами справи, з метою призначення пенсії позивачем також надавалася відповідачу уточнююча довідка від 23.11.2017р. № 1/2-1202, видана СВП «КИЇВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». У вказаній довідці зазначені періоди роботи позивача, що зараховуються до пільгового стажу; посади; характер виконуваної роботи; розділи, підрозділи, пункти, найменування списку, його номери, до якого включаються періоди роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Зазначена довідка підписана належними посадовими особами підприємства-правонаступника, підписи засвідчені печаткою СВП «КИЇВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Судом встановлено також встановлено, що правонаступником Підприємства Київські теплові мережі є ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», до складу якого входить Структурний відокремлений підрозділ «КИЇВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», що підтверджується довідкою від 12.02.2016р. № 75УП/243.

Також згідно вказаної довідки найменування посад, які обіймав позивач відповідають Класифікатору посад службовців, затвердженому і введеному в дію постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986р. № 016 (дата введення 01.01.1987р.), зокрема, код 24043 - найменування посади: Начальник зміни; код 24125 - найменування посади: Начальник цеха.

Відтак суд дійшов висновку, що уточнююча довідка є такою, що відповідає вимогам законодавства та є належним доказом, що підтверджує пільговий стаж (06 років 04 місяці 21 день) роботи позивача з 01.04.1986р. по 20.08.1992р.

При цьому, суд зазначає, що протягом періоду роботи позивача з 01.04.1986р. по 25.01.1991р. за посадою начальник зміни станції теплопостачання № 2 був чинним Список № 2, що затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах». Зазначений вище Список № 2 діяв по 25.01.1991р., оскільки 26.01.1991р. введена в дію Постанова КМ СРСР № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення».

У розділі XIV. ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ, ЕНЕРГОПОЇЗДИ, ПАРОСИЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО ДЛЯ ВИРОБНИЧИХ ЦІЛЕЙ пункт «б» (Інженерно-технічні працівники) визначенні роботи, професії, посади, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: майстри, старші майстри і начальники змін: котельних, машинних (теплосилових), пилоприготувальних цехів і цехів паливоподачі.

У період роботи позивача з 26.01.1991р. до 01.09.1991р. за посадою начальник зміни станції теплопостачання № 2 був чинним Список № 2, що затверджений Постановою КМ СРСР № 10, який у розділі 21400000 XIII. ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ, ЕНЕРГОПОЇЗДИ, ПАРОСИЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО підрозділі 2140000б пункті «б» (Керівники і фахівці) визначенні роботи, професії, посади, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: 2140000б-24043 Начальники змін котельних, турбінних (парогазотурбінних), котлотурбінних, пилоприготувальних цехів і цехів паливоподачі.

Згідно довідки СВП «КИЇВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 23.11.2017р. № 1/2-1205 роз'яснено, що станція теплопостачання № 2 виконує функції «котельні», оскільки процес виробництва, функціональні завдання, характеристика робіт та умови праці на станції теплопостачання та котельні є однаковими.

Отже, період роботи за посадою начальник зміни станції теплопостачання № 2 відповідає посаді, передбаченій Списками № 2, які діяли в період роботи позивача за вказаною посадою.

Протягом періоду роботи позивача з 01.09.1991р. по 20.08.1992р. за посадою начальник районної котельні «Позняки» служби теплоджерел був чинним Список № 2, що затверджений Постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991р. У розділі 21400000 XIII. ЕЛЕКТРОСТАНЦІЇ, ЕНЕРГОПОЇЗДИ, ПАРОСИЛОВЕ ГОСПОДАРСТВО підрозділі 2140000б пункті «б» (Керівники і фахівці) визначенні роботи, професії, посади, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: 2140000б-24125 Начальники котельних цехів та їх заступники.

Відтак, період роботи позивача на посаді начальника районної котельні «Позняки» служби теплоджерел відноситься до стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, що підтверджується письмовими доказами та нормами чинного законодавства.

За змістом Постанови КМ України від 01.08.1992р. № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» встановлений порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992р. Відтак при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Натомість пільговий стаж роботи позивача протягом 06 років 04 місяців 21 дня набутий позивачем до 21.08.1992р., тому підтвердження цього періоду результатами атестації непотрібно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що враховуючий загальний страховому стаж роботи позивача, який більший 39 років, та наявний пільговий стаж роботи позивача протягом 06 років 04 місяців 21, останні є достатніми умовами для призначення позивачу пенсії у віці 58 років, що відповідає вимогам абзацу 4 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Водночас, щодо посилання пенсійного органу на відсутність спеціального наказу про

встановлення позивачу додаткової виплати до заробітної плати, як підтвердження перебування його на посаді зі шкідливими умовами праці, суд зазначає наступне.

Як було зазначено вище, документами, що підтверджують пільговий стаж є трудова книжка та уточнююча (пільгова) довідка.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п.3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У той же час, уточнююча довідка видається у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (п. 20 Порядку).

Таким чином, за наявності в матеріалах справи, копії трудової книжки та уточнюючої довідки від 23.11.2017 року, доводи відповідача щодо необхідності надання копії зазначеного вище наказу для підтвердження перебування позивача на посаді зі шкідливими умовами праці, та тим самим підтвердження його права на пільгову пенсії за списком № 2, не знайшли свого підтвердження.

Також суд звертає увагу, що у відповідності до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем не надано доказів звернення до підприємств, організацій і окремих осіб про надання відповідних документів від останніх та в необхідних випадках перевіряння обґрунтованості видачі певних документів.

При цьому, суд звертає увагу, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017р. № 203 у м. Києві здійснена реорганізація територіальних органів Пенсійного фонду України та утворене Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві шляхом злиття Правобережного, Лівобережного, Центрального об'єднаних управлінь Пенсійного фонду України в м. Києві та головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відтак Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () є правонаступником прав та обов'язків реорганізованого Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

За вказаних обставин, суд зазначає, що вимога позивача про визнання протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, знайшла своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягає до задоволення.

При цьому, щодо вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 27.11.2017р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що позивачем виконано всі умови для отримання державної пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», втім відповідачем, як встановлено матеріалами справи позивачу було відмовлено у задоволенні вказаного питання.

А тому, суд вважає за необхідне визначити спосіб захисту порушеного права позивача, з урахуванням ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно поданої заяви про призначення пенсії від 27.11.2017року за № 16726.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 02225, АДРЕСА_1) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 державної пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 державну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно поданої заяви про призначення пенсії від 27.11.2017року за № 16726.

Присудити з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, 04053, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1, 02225, АДРЕСА_1) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін