Справа № 1340/3682/18
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/3682/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області, Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ОСОБА_3 (далі позивач, ТОВ Компанія ОСОБА_3) до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач 1, ГУ ДФС у Львівській області), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2, ДФС України), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11 червня 2018 року № 775439/39103482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 88 від 16 листопада 2017 року, поданої товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ОСОБА_3»;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 88 від 16 листопада 2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія ОСОБА_3».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2018 комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі ЄРПН), позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 16.11.2017 № 88 з підстави ненадання платником податку копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні та розрахункових документів, банківські виписки з особового рахунку. Позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача є незаконними та необґрунтованими, оскільки останнім надано пояснення та повний перелік документів, передбачений чинним законодавством України, на підтвердження реальності здійснення господарської операції. Вказує, що відповідачем в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у квитанції від 14.12.2017 про зупинення реєстрації ПН не вказано конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику та конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567. Зазначив, що відповідач в спірному рішенні зазначив лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку) без зазначення, яких саме документів позивачем не надано. З огляду на викладене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

01 жовтня 2018 року від ТОВ Компанія ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що відповідно до договору поставки № 19/01 від 19 січня 2016 року ПП «Берлин» здійснило повну попередню оплату за поставлений товар на рахунок ТОВ «Компанія ОСОБА_3». За результатами зазначеної операції позивачем було складено податкову накладну № 88 від 16.11.2017, яку направлено засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних для реєстрації. Оплата по вказаній операції підтверджується банківською випискою від 16.11.2017, форма та обсяг якої відповідають встановленим вимогам. Вказує, що товар по видатковій накладній № 892 від 21 листопада 2017 року було передано/отримано ПП «Берлин» на складі позивача, відповідно до умов Договору поставки, тому не було необхідності для подання фіскальному органу документів щодо транспортування поставленого товару. Просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов. У відзиві на позов відповідач зазначив, що не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає її такою, що не враховує усіх обставин справи та не базується на нормах чинного законодавства. Зазначив, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної було ненадання позивачем документів щодо оплати по даній операції та відомостей про транспортування. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи, однак відповідач 2 правом на подання відзиву на позов не скористався.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 20 серпня 2018 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засідання 2 жовтня 2018 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши доводи представника позивача та відповідача 1, з'ясувавши обставини, на які позивач та відповідач 1 посилається як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі правовідносини.

Суд встановив, що ТОВ Компанія ОСОБА_3 зареєстровано як юридичну особу 18.02.2014 за № 0034435. Вид діяльності товариства є оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього (основний), роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, між ТОВ Компанія ОСОБА_3 (Постачальник) та ПП «ОСОБА_4 (Покупець) 19 січня 2016 року укладено договір поставки № 19/01.

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору поставки № 19/01 Постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні Покупцеві товар (товари), а Покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 2.1. Договору поставки № 19/01 визначено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW (EX WORKS) Міжнародних правил Інкотермс 2010 за адресою: м. Львів, вул. Богданівська, 44.

Згідно з п. 2.2 цього Договору право власності на поставленні товари переходить до Покупця в момент отримання товару від Постачальника за видатково-прибутковою накладною за умов повної попередньої оплати товару.

Пунктом 4.5. Договору поставки № 19/01 визначено, що передача товару від Постачальника Покупцю здійснюється під час вибірки товару на складі Постачальника на умовах EXW, за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну суму товару, що постачається. Дата вказана Покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару є датою поставки товару Постачальником.

Вартість договору і порядок розрахунків визначено у пунктах 7 та 8 Договору поставки № 19/01 .

16 листопада 2017 року ПП «Берлин» було перераховано ТОВ «Компанія ОСОБА_3» грошові кошти у розмірі 50 149, 15 грн. В призначенні платежу зазначено накладу № 816 від 31.10.2017 на суму 8253, 32 грн, накладна № 826 від 02.11.2017 на суму 14 685, 29 грн та рахунок № 9799 від 13.11.2017 на суму 27 210, 54 грн (по даній операції).

Після повної попередньої оплати товару ПП «Берлин», ТОВ «Компанія ОСОБА_3» на виконання умов Договору поставки № 19/01 поставила ПП «Берлин» товар на загальну суму 27210, 54 грн., в т.ч. 4 535, 11 грн. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 892 від 21 листопада 2017 року.

На проведену оплату ТОВ «Компанія ОСОБА_3» виписано податкову накладну № 88 від 16.11.2017 на суму 27210, 54 грн., в т.ч. 4 535,09 грн. ПДВ, яку направлено засобами електронного зв'язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, через автоматизовану систему Єдине вікно подання електронних документів 14 грудня 2017 року ДФС України направило ТОВ «Компанія ОСОБА_3» квитанцію, в якій містилась інформація про зупинення реєстрації вказаної податкової накладної відповідно до пункту 201.16 ст.201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, відповідно до п. в п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

ТОВ «Компанія ОСОБА_3» надало пояснення та копії документів, а саме:

- договір поставки № 19/01 від 19 січня 2016 року, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ПП « Берлин»;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «Компанія ОСОБА_3» від ПП «Берлин» від 16.11.2017;

- договір № 05/05 17 оренди нежитлового приміщення від 05 травня 2017 року, укладений між ТОВ «Хосаро» та ТОВ «Компанія ОСОБА_3»;

- видаткову накладну № 892 від 21.11.2017;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за листопад 2017 року;

- договір поставки № А-92 від 24 березня 2015 року, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ТОВ «Алдіта.УА»;

- видаткову накладну № И0002077 від 31.10.2017;

- ТТН №РТDЛИ00 від 31.10.2017;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «Алдіта.УА» від 29.11.2017;

- договір поставки № ЛП-6МТ від 01 січня 2017 року, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ПП «Компанія Ліон»;

- видаткову накладну № 2102 від 16.05.2017;

- банківську виписку по оплаті ПП «Компанія Ліон» від 06.06.2017;

- договір поставки № 1-09/2017 від 29.09.2017р., укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ТОВ «ВАТТС Україна»;

- видаткову накладну № 310 від 04.10.2017;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «ВАТТС Україна» від 03.10.2017;

- договір поставки № ВР-258 від 15.11.2016, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ТОВ «ОСОБА_4 Україна»;

- видаткову накладну № 615 від 24.10.2017;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «ОСОБА_4 Україна»;

- договір поставки № 1/01/2017 від 04.01.2017, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ІТК «Автоматик»;

- видаткову накладну № 545 від 16.11.2017;

- банківську виписку по оплаті ІТК «Автоматик» та ПП «Берлин» від 16.11.2017;

- контракт № 01720 від 18.04.2016, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та підприємством «Прохеат Инсталатии срл»;

- інвойси від 06-07.11.2017;

- митну декларацію № UA209180/2017/156740 від 09.11.2017;

- виписку банківську по валюті від 10.08.2017;

- акт № ОУ-0003494 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.11.2017;

- рахунок-фактуру № СФ-003494 від 08.11.2017;

- договір № 02/11/17 про надання послуг з перевезення вантажів від 02.11.2017 між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ПП «ОСОБА_5 Україна»;

- акт надання послуг № 1989 від 09.11.2017;

- банківську виписки від 08.12.2017;

- банківську виписку від 13.12.2017;

- видаткові накладні № 93 від 09.03.2017, № 578 від 11.10.2017, № 728 від 09.11.2017, № 751 від 16.11.2017;

- банківські виписки від 14.09.2017, від 31.05.2017, від 07.02.2017, від 24.11.2017.

11 червня 2018 року комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення № 775439/39103482 про відмову у реєстрації спірної податкової накладної.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом ОСОБА_6 України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_6 України № 1246 від 29.12.2010 року (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Порядок №1246), податкова накладна -електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Як передбачено пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно із пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.06.2017 року №567, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 року за №573/30621 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі наказ №567), передбачено, що моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

За приписами підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 1 Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Перелік), визначено, що у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567(надалі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв:

договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на дату зупинення реєстрації спірної податкової накладної), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

За правилами підпункт 201.16.3 цього пункту України (в редакції, чинній на дату зупинення реєстрації спірної податкової накладної) письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, 01.01.2018 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" №2245-VIII від 07.12.2017. Вказаним Законом, пункт 201.16. Податкового кодексу України викладено в новій редакції, за якою: "Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом ОСОБА_6 України".

На виконання вказаної норми Кабінетом ОСОБА_6 України прийнята постанова №117 від 21.02.2018 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (надалі - Постанова КМУ №117).

Пунктом 2 вказаної Постанови передбачено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України №2245-VIII від 07.12.2017 та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

За правилами пунктів 18-20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_6 України №117 від 21.02.2018, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 21 вказаного Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (зазначена у квитанції про зупинення пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі);

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що у порядку визначеному Постановою №117, позивач відповідно до повідомлення щодо подання пояснень та документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинено, 06.06.2018 подав пояснення і копії документів щодо здійснення господарської операції по податковій накладній № 88 від 16.11.2017.

Як вбачається з наданого пояснення ТОВ «Компанія «ОСОБА_3» реалізовано товар ПП «Берлин» за видатковою накладною № 892 від 21.11.2017 на суму 27 210, 54 грн.., в т.ч. ПДВ 4 535, 09 грн. Поставка товару здійснювалася згідно договору поставки № 19/01 від 19 січня 2016 року.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, після отримання позивачем попередньої оплати від ПП «Берлин» за Договором поставки № 19/01 від 19 січня 2016 року у позивача виникло визначене законом право на складання податкової накладної № 88 від 16.11.2017.

Проте, 11.06.2018 Комісією ГУ ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

З наявних у матеріалах справи письмових доказів вбачається, що рішеннями Комісії ГУ ДФС у Львівській області від 11.06.2018 № 775439/39103482 відмовлено позивачу у реєстрації податкової накладної № 88 від 16.11.2017 в ЄРПН з підстави: ненадання платником податку копій документів: зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Однак, зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме документами, які були надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції, зокрема:

- договір поставки № 19/01 від 19 січня 2016 року, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ПП « Берлин»;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «Компанія ОСОБА_3» від ПП «Берлин» від 16.11.2017;

- договір № 05/05 17 оренди нежитлового приміщення від 05 травня 2017 року, укладений між ТОВ «Хосаро» та ТОВ «Компанія ОСОБА_3»;

- видаткову накладну № 892 від 21.11.2017;

- оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за листопад 2017 року;

- договір поставки № А-92 від 24 березня 2015 року, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ТОВ «Алдіта.УА»;

- видаткову накладну № И0002077 від 31.10.2017;

- ТТН №РТDЛИ00 від 31.10.2017;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «Алдіта.УА» від 29.11.2017;

- договір поставки № ЛП-6МТ від 01 січня 2017 року, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ПП «Компанія Ліон»;

- видаткову накладну № 2102 від 16.05.2017;

- банківську виписку по оплаті ПП «Компанія Ліон» від 06.06.2017;

- договір поставки № 1-09/2017 від 29.09.2017р., укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ТОВ «ВАТТС Україна»;

- видаткову накладну № 310 від 04.10.2017;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «ВАТТС Україна» від 03.10.2017;

- договір поставки № ВР-258 від 15.11.2016, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ТОВ «ОСОБА_4 Україна»;

- видаткову накладну № 615 від 24.10.2017;

- банківську виписку по оплаті ТОВ «ОСОБА_4 Україна»;

- договір поставки № 1/01/2017 від 04.01.2017, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ІТК «Автоматик»;

- видаткову накладну № 545 від 16.11.2017;

- банківську виписку по оплаті ІТК «Автоматик» та ПП «Берлин» від 16.11.2017;

- контракт № 01720 від 18.04.2016, укладений між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та підприємством «Прохеат Инсталатии срл»;

- інвойси від 06-07.11.2017;

- митну декларацію № UA209180/2017/156740 від 09.11.2017;

- виписку банківську по валюті від 10.08.2017;

- акт № ОУ-0003494 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 10.11.2017;

- рахунок-фактуру № СФ-003494 від 08.11.2017;

- договір № 02/11/17 про надання послуг з перевезення вантажів від 02.11.2017 між ТОВ «Компанія ОСОБА_3» та ПП «ОСОБА_5 Україна»;

- акт надання послуг № 1989 від 09.11.2017;

- банківську виписки від 08.12.2017;

- банківську виписку від 13.12.2017;

- видаткові накладні № 93 від 09.03.2017, № 578 від 11.10.2017, № 728 від 09.11.2017, № 751 від 16.11.2017;

- банківські виписки від 14.09.2017, від 31.05.2017, від 07.02.2017, від 24.11.2017.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що оскаржуване рішення комісії ГУ ДФС у Львівській області містить формальну підставу для його прийняття, що зазначена у Постанові КМУ №117, а саме: ненадання платником податку копій документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, водночас, у зазначеному рішенні не зазначено, якими мотивами керувалася комісія ГУ ДФС у Львівській області, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем мало місце порушення вимог підпункту 201.16.1 пункту 201 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на дату зупинення реєстрації спірної податкової накладної), оскільки в квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко не вказано, на підставі якого саме критерію оцінки ступеня ризиків було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної № 88 від 16.11.2017 в ЄРПН, та не зазначено, які саме копії документів (за вичерпним переліком) пропонується надати позивачу, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, відповідачем всупереч вимогам п.п. в п. 201.16.1 статті 201 Податкового кодексу України, не було визначено вичерпного переліку документів, надання якого дало б позивачеві можливість реєстрації податкової накладної.

Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (п.п. в п. 201.16.1 ст.201 ПК України).

Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

В свою чергу, подані позивачем копії документів до ГУ ДФС у Львівській області по яких складено податкову накладну, ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС у Львівській області рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету ОСОБА_6 Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред'явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Відтак, суд вважає, що дії відповідача 1 стосовно прийняття оскаржуваного рішення, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету ОСОБА_6 Європи 77 (31) від 28.09.1977 року, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, підтверджують відповідність суті укладеного позивачем правочину та відповідають вимогам чинного законодавства України, а відтак податкова накладна № 88 від 16.11.2017 підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 11.06.2018 № 775439/39103482 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної прийнято необґрунтовано, з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у них мотивів їх прийняття, тому, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 88 від 16.11.2017, що складена ТОВ «Компанія ОСОБА_3», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

протягом пяти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень;

протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 88 від 16.11.2017, ознак щодо порушення позивачем вимог законодавства щодо складення податкової накладної немає, є достатні підстави для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної.

Відтак, позовна вимога про зобовязання ДФС України зареєструвати в ЄРПН подану ТОВ «Компанія ОСОБА_3» податкову накладну № 88 від 16.11.2017 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт правомірності своїх дій та рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11 червня 2018 року № 775439/39103482 про відмову в реєстрації податкової накладної № 88 від 16 листопада 2017 року, поданої товариством з обмеженою відповідальністю Компанія ОСОБА_3.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 88 від 16 листопада 2017 року, подану товариством з обмеженою відповідальністю Компанія ОСОБА_3.

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок його бюджетних асигнувань 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн сплаченого судового збору на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ОСОБА_3 (79056, м. Львів, вул. Богданівська, 44, ) .

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн сплаченого судового збору на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія ОСОБА_3 (79056, м. Львів, вул. Богданівська, 44, ) .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.10.2018.

Суддя Р.М. Брильовський