Справа № 225/5114/18
Суддя: Качаленко Є. В.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 225/5114/18
Провадження №2-а/225/108/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

з участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірними дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Донецькій області, в якому просить поновити йому строк для подачі позову, визнати неправомірними дії головного державного виконавця при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2018 року, постанову про закінчення виконавчого провадження скасувати та поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №225/483/17, виданого Дзержинським міським судом 23.04.2018 року. В обґрунтування позову зазначив наступне.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області знаходилось виконавче провадження №56368251 по примусовому виконанню виконавчого листа від 23.04.2018 року №225/4831/17, виданого Дзержинським міським судом Донецької області про зобов'язання управління пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2017 року. Вищевказаним судом рішенням було визнано протиправними дії УПФУ у м. Дзержинську та зобов'язано відповідача поновити пенсійні виплати. 30.06.2018 року він отримав постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2018 року на підставі нібито повного фактичного виконання рішення. Однак з даною постановою погодитись неможливо, оскільки боржником було частково виконано рішення суду, шляхом виплати заборгованості, яка утворилась з 01.08.2017 року по день набрання рішенням Дзержинського міського суду Донецької області законної сили. Після цього виплату пенсії знов припинили, посилаючись на те, що рішення виконано в повному обсязі. З приводу невиконання рішення суду він неодноразово звертався до боржника, однак отримував відповідь, що рішення суду є виконаним. Державний виконавець в свою чергу не пересвідчився у достовірності наданої боржником інформації, у зв'язку з чим прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження. З даним рішення головного державного виконавця він не згодий, у зв'язку з чим просить визнати дії головного державного виконавця неправомірними, постанову про закінчення виконавчого провадження скасувати та поновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника відділу.

Представником відповідача за №1380 від 08.10.2018 року надано відзив, в якому зазначив, що з доводами позивача не згодний, оскільки з 10.05.2018 року на примусовому виконанні УДВС ГТУЮ у Донецькій області знаходився виконавчий лист №225/4831/17 виданий 23.04.2018 року Дзержинським міським судом Донецької області про зобов'язання УПФУ в м. Дзержинську поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2017 року. 11.05.2018 головним державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. 23.05.2018 року була винесена постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Листом від 16.05.2018 року УПФУ в м. Дзержинську повідомило про повне, фактичне виконання рішення суду (розпорядженням №181723 від 04.01.2018 року поновлено виплату пенсії з 01.08.2017 року) до відкриття провадження. У зв'язку з чим, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст. 39, ст.40 «Про виконавче провадження» 08.06.2018 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Позивач у своїй заяві зазначив, що інформація про наявність у державного виконавця вільного доступу до відповідних реєстрів та систем, які відображають щомісячне надходження грошових коштів фізичні особі, не відповідає дійсності. Такого доступу та можливостей самостійного відстеження нарахування та виплат пенсій у державній виконавчій службі відсутні. У зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, на підставі наявних матеріалів справи, відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

З'ясувавши доводи позивача, викладені в позовній заяві, встановивши обставини справи відповідно до наданих сторонами та дослідженими судом доказами, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, позивач у справі ОСОБА_1 є отримувачем пенсії по інвалідності, має ІІ групу інвалідності по профзахворюванню з 11.08.2008 року довічно (а.с.3)

З постанови про закінчення виконавчого провадження №ВП 56368251 від 08.06.2018 року встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області знаходився виконавчий лист №225/4831/17 виданий Дзержинським міським судом Донецької області від 23.04.2018 про зобов'язання Управління пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2017 року.

Листом від 16.05.2018 року Управління пенсійного фонду в м. Дзержинську Донецької області вихідний №4266/08 повідомило про повне, фактичне виконання рішення суду (розпорядженням №181723 від 04.01.2018 року поновлено виплату пенсії з 01.08.2017 року) до відкриття провадження.

08.06.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №225/4831/17 виданого Дзержинським міським судом Донецької області закінчено (а.с.5).

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернувся з зазначеним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд не бере до уваги твердження позивача, з приводу того, що державний виконавець мав перевірити достовірність наданої боржником УПФУ у м. Дзержинську інформації з приводу виконання рішення та вважає його помилковим.

Так, відповідно до п.1 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, отже проведення перевірки виконання боржником рішення суду є правом, а не обов'язком державного виконавця.

Пунктом 9 ч. 1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Тобто підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є саме факт виконання рішення суду у повному обсязі.

Листом від 16.05.2018 року Управління пенсійного фонду в м. Дзержинську Донецької області вихідний №4266/08 повідомило про повне, фактичне виконання рішення суду до відкриття провадження. На підтвердження цього вказано про розпорядження №181723 від 04.01.2018 року, яким поновлено виплату пенсії з 01.08.2017 року. Факт винесення такого розпорядження 04.01.2018 року та виплату пенсії не спростовано.

Відтак, враховуючи наведене, суд вважає, що державний виконавець приймаючи оскаржуване рішення діяв в межах повноважень та в порядку, визначеному чинним законодавством, тому підстави для скасування рішення про закриття виконавчого провадження відсутні.

Водночас, суд зауважує, що виконавець приймаючи рішення про закриття виконавчого провадження не мав фактичних і правових підстав стверджувати, що боржник у подальшому припинить виплату пенсії, або зменшить розмір пенсійних виплат. І тому у державного виконавця були відсутні підстави продовжувати здійснювати виконавче провадження. У випадку поруження боржником прав стягувача після фактичного виконання рішення, це є підставою для звернення до суду із новим позовом про захист порушених прав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, ці норми одночасно покладають обов'язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, та не спростовано доводів відповідача.

Таким чином, суд вважає, що в діях головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (в зв'язку з повним фактичним виконанням) відсутні ознаки неправомірних дій, оскільки рішення державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження було прийнято на підставі наявної інформації про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а відтак у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірними дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Суддя: