Справа № 826/14237/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2018 року № 826/14237/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів» до Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області, начальника 3 відділу Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області ОСОБА_1, начальника 2 сектору Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області ОСОБА_2, Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування розпорядження і наказу,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Інфраструктура відкритих ключів» (далі - позивач, ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів») до Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (далі - відповідач 1), Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області (далі - відповідач 2, Управління Держспецзв'язку в Харківській області), начальника 3 відділу Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області ОСОБА_1 (далі - відповідач 3), начальника 2 сектору Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області ОСОБА_2 (далі - відповідач 4), Міністерства юстиції України (далі - відповідач 5), в якому з урахуванням заяви про уточнення адміністративного позову від 23.07.2015, просив:

визнати протиправними, а саме такими, що вчинені в порушення вимог ст. 3, п. 3 ст. 6, п. 5 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п. 4.8., п. 6.5, п. 6.10, п. 6.12 Положення про порядок здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері електронного цифрового підпису, затверджене наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 24.07.2007 № 143, дії посадових осіб Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації в Харківській області: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері послуг електронного цифрового підпису акредитованим центром сертифікації ключів приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів», що проводився на підставі наказу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 17.06.2015 № 337 та посвідчення від 22.06.2015 № 11/11-1028;

визнати протиправним та скасувати розпорядження центральному засвідчувальному органу про вжиття заходів, передбачених законом Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 07.07.2015 №11/02/02-1181 щодо акредитованого центру сертифікації ключів приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів»;

визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.07.2015 №1269/5 «Про скасування акредитації та анулювання свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вважає дії посадових осіб відповідача 2 стосовно проведення перевірки позивача протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Акт перевірки, на думку позивача, не може вважатись законним, оскільки перевірка фактично не відбулась, відтак, розпорядження, яке прийняте на підставі його висновків, також є незаконним. Позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що порушує його права з огляду на протиправність розпорядження, на підставі якого прийнято наказ.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги в повному обсязі, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 1 та відповідач 2 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, заперечень чи пояснень з приводу заявлених позовних вимог не надали.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.03.2018 року на підставі пункту 6 засад використання автоматизованої системи документообігу змінено склад суду до одного судді (головуючого).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Міністерством юстиції України видано позивачу свідоцтво серії А № 12 про акредитацію центру сертифікації ключів, у якому зазначено, що відповідно до рішення центрального засвідчувального органу від 01 лютого 2013 року № 209/5, центр сертифікації ключів позивача відповідає вимогам до акредитованого центру сертифікації ключів та 01 лютого 2013 року внесений до Реєстру суб'єктів, які надають послуги електронного цифрового підпису, за № 2/2013. Свідоцтво дійсне до 31 січня 2018 року.

Відповідно до плану проведення державного нагляду (контролю) суб'єктів правових відносин у сфері надання послуг ЕЦП на 2015 рік, затвердженого Головою Держспецзв'язку 10.11.2014, було заплановано проведення перевірки акредитаційного центру сертифікації ключів ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів» (м. Харків).

В подальшому, з метою запобігання завданню шкоди інтересам особи та держави суб'єктами господарювання у сфері надання послуг ЕЦП з високим ступенем ризику, Адміністрацією Держспецзв'язку підготовлено звернення та отримано дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок суб'єктів господарювання, а саме розпорядження від 04.06.2015 №592-р.

Згідно з розпорядженням комісією Управління Держспецзв'язку в Харківській області у період з 25.06.2015 по 30.06.2015 проведено позапланову перевірку додержання вимог законодавства у сфері надання послуг електронного цифрового підпису ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів», за результатами якої складено акт від 30.06.2015 №46/03-743. Згідно висновків акту встановлено невиконання позивачем вимог припису від 14.03.2014 №ВП02/03-04, складеного за результатами попередньої планової перевірки у 2014 року.

Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України 07.07.2015 видано розпорядження №11/02/02-1181 центральному засвідчувальному органу про вжиття заходів, передбачених законом щодо акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів».

На виконання розпорядження Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 07.07.2015 №11/02/02-1181 центральному засвідчувальному органу про вжиття заходів, передбачених законом Міністерством юстиції України видано наказ від 17.07.2015 №1269/5 «Про скасування акредитації та анулювання свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про електронний цифровий підпис» центром сертифікації ключів може бути юридична особа незалежно від форми власності або фізична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності, що надає послуги електронного цифрового підпису та засвідчила свій відкритий ключ у центральному засвідчувальному органі або засвідчувальному центрі з дотриманням вимог ст.6 цього Закону.

У відповідності до статті 9 зазначеного Закону центр сертифікації ключів, акредитований в установленому порядку, є акредитованим центром сертифікації ключів та має право: надавати послуги електронного цифрового підпису та обслуговувати виключно посилені сертифікати ключів; отримувати та перевіряти інформацію, необхідну для реєстрації підписувача і формування посиленого сертифіката ключа, безпосередньо у юридичної або фізичної особи чи її представника. Акредитований центр сертифікації ключів має виконувати усі зобов'язання та вимоги, встановлені законодавством для центру сертифікації ключів, та додатково зобов'язаний використовувати для надання послуг електронного цифрового підпису надійні засоби електронного цифрового підпису. Порядок акредитації та вимоги, яким повинен відповідати акредитований центр сертифікації ключів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 на вказане міністерство покладено функції центрального засвідчувального органу шляхом забезпечення створення умов для функціонування суб'єктів правових відносин у сфері електронного цифрового підпису.

Основним завданням центрального засвідчувального органу, відповідно до Положення про центральний засвідчувальний орган Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1451, є обслуговування сертифікатів ключів центрів та їх акредитація. Серед інших завдань, зокрема, передбачено здійснення акредитації центрів, видачу, переоформлення та анулювання відповідних свідоцтв, блокування, скасовування та поновлення сертифікатів ключів центрів у випадках, передбачених Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно статті 12 Закону України «Про електронний цифровий підпис» функції контролюючого органу здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань організації спеціального зв'язку та захисту інформації. Контролюючий орган перевіряє дотримання вимог цього Закону центральним засвідчувальним органом, засвідчувальними центрами та центрами сертифікації ключів.

Функції контролюючого органу покладено законодавством на Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Положення про порядок здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері надання послуг електронного цифрового підпису, затвердженого наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 24.07.2007 №143 (далі - Положення) контроль у сфері ЕЦП реалізується контролюючим органом шляхом погодження нормативно-правових актів у випадках, передбачених законодавством та Положенням, перевірок суб'єктів правових відносин у сфері послуг ЕЦП, визначених законом, а також вжиття заходів у разі невиконання або неналежного виконання ними обов'язків, встановлених законодавством.

Основними завданнями контролю у сфері ЕЦП є, зокрема, встановлення відповідності вимогам законодавства організації та порядку надання послуг ЕЦП суб'єктами правових відносин у сфері послуг ЕЦП; забезпечення дотримання вимог законодавства центральним засвідчувальним органом, засвідчувальними центрами щодо акредитації центрів сертифікації ключів; своєчасне попередження, виявлення та припинення дій або бездіяльності, які містять ознаки порушення законодавства у сфері надання послуг ЕЦП, усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють, а в разі, якщо порушення припинено, - вжиття заходів для усунення наслідків цих порушень.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.5 розділу 8 Положення на підставі акта, який складено за результатами здійснення перевірки, у ході якої виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки складається припис про усунення порушень, виявлених під час перевірки. Припис видається та підписується членами Комісії, які здійснювали перевірку. Суб'єкт перевірки зобов'язаний у встановлений в приписі термін письмово подати контролюючому органу інформацію про усунення порушень разом з документами, що це підтверджують.

Крім того, відповідно до пункту 7.7 вищезазначеного Положення в разі перевірки акредитованого центру, копія акта протягом п'яти робочих днів після завершення перевірки направляється до центрального засвідчувального органу.

В силу положень пункту 8.6 вищезазначеного Положення у разі встановлення за результатами проведеної перевірки акредитованого центру та центру сертифікації ключів фактів (ознак) компрометації особистого ключа, порушення вимог законодавства у сфері послуг ЕЦП, не усунених за встановлений у приписі термін, недостовірних даних, зазначених у сертифікаті ключа, контролюючим органом розглядаються надані матеріали та відповідно до статті 12 Закону України «Про електронний цифровий підпис» вирішуються питання щодо видання розпорядження центральному засвідчувальному органу про застосування заходів стосовно суб'єкта перевірки (далі - розпорядження центральному засвідчувальному органу) відповідно до закону.

Вичерпний перелік підстав для скасування акредитації визначений Порядком акредитації центру сертифікації ключів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 №903.

Згідно з вимогами пункту 14 вищезазначеного Порядку рішення про скасування акредитації центральний засвідчувальний орган приймає у разі: повідомлення контролюючим органом про порушення акредитованим центром законодавства; неукладення протягом року жодного договору про надання послуг електронного цифрового підпису; непоповнення спеціального рахунка для забезпечення відшкодування збитків; невиконання акредитованим центром встановлених вимог щодо надання послуг електронного цифрового підпису згідно із законодавством; прийняття акредитованим центром рішення про припинення діяльності.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про електронний цифровий підпис» у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків та виявлення порушень вимог, встановлених законодавством для центру сертифікації ключів, засвідчувального центру, контролюючий орган дає розпорядження центральному засвідчувальному органу про негайне вжиття заходів, передбачених законом.

З наведених правових норм вбачається, що процедура проведення перевірок в сфері послуг електронного цифрового підпису, оформлення її результатів, прийняття рішення, а також повноваження державних органів, зокрема, контролюючого та центрального засвідчувального органів, є чітко визначеними та спрямовані на унеможливлення зловживання своїми повноваженнями зі сторони якогось одного з вищеназваних суб'єктів. Рішення про застосування заходів впливу до суб'єкта господарювання повинно прийматися центральним засвідчувальним органом за розпорядженням контролюючого органу.

Як встановлено з матеріалів справи, згідно Плану проведення перевірок суб'єктів правових відносин у сфері надання послуг електронного цифрового підпису у 2014 році, затвердженого головою Держспецзв'язку 17.10.2013 в період з 03.03.2014 по 14.03.2014 комісією Управління Держспецзв'язку в Харківській області було проведено перевірку акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів».

В ході проведення планової перевірки встановлено порушення пункту 13 Порядку акредитації центру сертифікації ключів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 №903, повторну акредитацію у зв'язку з модернізацією програмно-технічного комплексу ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів» не проведено. За результатами перевірки складено акт від 14.03.2014 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері надання послуг електронного цифрового підпису від 14.03.2014 №ВП02/03-04.

У подальшому, як вбачається з матеріалів справи, Адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України неодноразово повідомлено позивача про необхідність проходження повторної акредитації згідно листів від 18.07.2014 №11/01-953, від 19.08.2014 №11/11-1124, від 03.09.2014 №11/11-1178, від 22.06.2015 №11/11-1047.

Відповідно до Плану проведення державного нагляду (контролю) суб'єктів правових відносин у сфері надання послуг електронного цифрового підпису на 2015 рік, затвердженого головою Держспецзв'язку 10.11.2014 в період з 12.01.2015 по 30.01.2015 було заплановано проведення перевірки акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів».

Крім того, через те, що планову перевірку розпочато не було, відповідач 1 звернувся до Кабінету Міністрів України щодо надання дозволу на проведення позапланової перевірки.

Так, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №592-р відповідачем 2 проведено позапланову перевірку додержання вимог законодавства у сфері надання послуг електронного цифрового підпису акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів», за результатами якої складено акт та встановлено невиконання позивачем вимог припису, складеного за результатами попередньої планової перевірки 2014 року, а саме щодо необхідності проходження процедури повторної акредитації у разі модернізації програмно-технічного комплексу акредитованого центру сертифікації ключів. Зазначене порушення створює умови до надання акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів» неякісних послуг електронного цифрового підпису фізичним та юридичним особам.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави суду стверджувати, що задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які поновлюють права та охоронювані законом інтереси позивача.

В ході судового розгляду справи позивачем не доведено у чому саме полягає порушення його законних прав та інтересів у спірних правовідносинах та які саме негативні наслідки настали для позивача, спричинені діями відповідачів.

На день розгляду даної справи перевірку фактично проведено контролюючим органом, та за її результатами прийнято рішення щодо вжиття заходів, передбачених законом та застосування наслідків невиконання зазначених заходів, тому визнання дій протиправними відповідача не призведуть до поновлення прав, свобод та інтересів позивача.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідачів.

Пунктом 8.5 Положення про порядок здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері надання послуг електронного цифрового підпису встановлено, що суб'єкт перевірки зобов'язаний у встановлений в приписі термін письмово подати контролюючому органу інформацію про усунення порушень разом з документами, що це підтверджують.

Як зазначено в пункті 8.8 цього Положення розпорядження центральному засвідчувальному органу обов'язково повинно містити обґрунтовані підстави видання розпорядження центральному засвідчувальному органу.

Зі змісту оскаржуваного розпорядження Адміністрації Держспецзв'язку випливає, що підставою видання центральному засвідчувальному органу вищезазначеного розпорядження є саме порушення вимог законодавства у сфері послуг ЕЦП, не усунених за встановлений у приписі від 14.03.2014 №ВП02/03-04 термін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Адміністрація Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України діяла в межах своєї компетенції та у відповідності до чинного законодавства.

Поряд з цим, відповідно до пункту 13 Порядку акредитації центру сертифікації ключів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 №903, АЦСК проходить повторну акредитацію, зокрема, у разі закінчення строку дії атестата відповідності до комплексної системи захисту інформації АЦСК чи втрати чинності таким атестатом або модернізації програмно-технічного комплексу акредитованого центру.

Міністерством юстиції України у 2013 році було проведено повторну акредитацію АЦСК ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів» та видано свідоцтво про акредитацію серії А №12 від 01.02.2013. На момент акредитації був чинним атестат відповідності від 06.05.2011 №4442.

Між тим, у вересні 2013 року позивачем отримано новий атестат відповідності від 06.09.2013 №8881. Таким чином, втрата чинності атестату відповідності від 06.05.2011 №4442 є підставою для проходження АЦСК повторної акредитації.

В матеріалах справи міститься лист Міністерства юстиції України від 24.06.2015 №17566-0-26-15/1301, згідно якого вбачається, що у своєму листі до ЦЗО Міністерства юстиції України від 05.02.2015 №03/02 позивач зазначив, що з впровадженням нової програмно-технічної бази для забезпечення відповідності надійних засобів електронного цифрового підпису вимогам, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 20.08.2012 №1236/453 «Про затвердження вимог до форматів, структури та протоколів, що реалізуються у надійних засобах електронного цифрового підпису», було внесено зміни до комплексної системи захисту інформації, на яку було отримано атестат відповідності (зареєстровано в Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України 06 вересня 2013 р. за №8881, дійсний до « 06» вересня 2018 р.)», що підтверджує наявність підстав для проходження повторної акредитації.

Разом з тим, 26.02.2014 до Міністерства юстиції України була подана позивачем заява на проведення повторної акредитації центру сертифікації ключів ПАТ «Інфраструктура відкритих ключів».

Проте, листом від 17.03.2014 №10/03 позивач вказану заяву відкликано. Після чого, як зазначено відповідачем 1 та вказано у листі Міністерством юстиції України, позивач заяву з відповідними документами на проведення повторної акредитації центру сертифікації ключів до Міністерства юстиції України не подавав.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що у відповідності до пункту 13 Порядку акредитації центру сертифікації ключів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 №903, у зв'язку з внесенням змін (модернізації) та отриманням нового атестату відповідності на комплексну систему захисту інформації програмно-технічного комплексу, позивач повинен був проходити повторну акредитацію.

Належних та допустимих доказів в підтвердження вчиненні вказаних дій позивач до суду не надав, як і не спростував жодними доказами зазначені вище твердження відповідачів.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість відповідачі довели суду відсутність протиправних дій та рішень зі свого боку.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст. 69-71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур