Справа № 803/1876/17
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 жовтня 2018 року

Київ

справа №803/1876/17

адміністративне провадження №К/9901/53582/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши заяву Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №803/1876/17 за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного акціонерного товариства "САТП-0901" про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла заява Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про повернення судового збору, сплаченого за подання вказаної касаційної скарги.

Так, у відповідності до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

В свою чергу, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI).

Згідно з положеннями частини першої статті 7 Закону №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в передбачених цією статтею випадках.

Водночас, статтею 167 КАС України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, за змістом частини першої якої будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення), інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Зокрема, у розумінні частини четвертої статті 330 КАС України доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги є саме документ про сплату судового збору, а не його копія.

Також, за правилами частин п'ятої статті 7 Закону №3674-VI повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

На виконання зазначеної правової норми Закону №3674-VI наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України

25.09.2013 за №1650/24182, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, згідно з абзацами шостим, сьомим пункту п'ятого розділу І якого у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду. Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

За приписами частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Положення наведених правових норм КАС України дають підстави для висновку, що однією з обов'язкових вимог, якій має відповідати будь-яка письмова заява, клопотання, в тому числі подані з приводу повернення судового збору, є надання доказів сплати останнього й невиконання зазначеної умови, якщо такий недолік не дає можливості розглянути відповідний процесуальний документ, є підставою для його повернення заявнику без розгляду.

У даному ж випадку, до заяви Головного управління ДФС в Івано-Франківській області додано не оригінал, а виготовлену за допомогою засобів копіювальної техніки копію платіжного доручення, що, однак, з урахуванням положень наведених вище законодавчих приписів не є належним доказом сплати судового збору й, при цьому, цей недолік не дає можливості розглянути вказану заяву податкового органу, а відтак, її слід повернути заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтею 167 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заявнику без розгляду заяву Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №803/1876/17 за позовом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного акціонерного товариства "САТП-0901" про стягнення податкового боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.С. Пасічник

Судді: І.А. Васильєва

В.П. Юрченко