Справа № 0540/9363/18-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 р. Справа№0540/9363/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., при секретарі судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави

до відповідача: Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області

про: визнання протиправним та нечинним з 28.02.2018 року рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8.

за участю

представників сторін:

прокурора: Буяновський В.В. - за довірен.,

від відповідача: ОСОБА_1 - сільський голова, ОСОБА_2, - за довірен.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання протиправним та нечинним з 28.02.2018 року рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що Костянтинівською місцевою прокуратурою з метою встановлення підстав для представництва, в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" витребувано та опрацьовано рішення Миколайпільської сільської ради з питань регулювання суспільних відносин у сфері використання мови, внаслідок чого виявлено невідповідність рішення сільської ради вимогами чинного законодавства. Прокурор зазначає, що рішенням ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23 - 8 визначено, що на території Миколайпільської сільської ради, російська мова є регіональною мовою на яку розповсюджуються положення Закону України "Про засади державної мовної політики" стосовно використання, розвитку та захисту. Прокурор посилається на те, що рішення прийняте з метою реалізації на території Миколайпільської сільської ради вимог Закону України "Про засади державної мовної політики", зокрема ст. 7, згідно з якою до кожної мови, визначеної у частині другої цієї статті, застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, за умови якщо кількість осіб - носіїв регіональної мови, що проживають на території, на якій поширена ця мова, становить 10% і більше чисельності її населення. За інформацією Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області вказане рішення станом на 14.08.2018 є чинним. Водночас, Конституційним судом України 28.02.2018 року у справі № 1-1/2018 вказаний Закон визнано таким, що не відповідає Конституції України. Прокурор вважає, що рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію вимог Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" суперечить вимогам діючого законодавства та підлягає визнанню протиправним та нечинним.

Прокурор у судовому засіданні підтримав обставини викладені у позовній заяві та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 0540/9363/18-а та призначено судове засідання 22 жовтня 2018 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Керівник Костянтинівської місцевої прокуратури звернувся до Донецького окружного адміністративного суду в інтересах держави з позовом до Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання протиправним та нечинним з 28.02.2018 року рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8.

Згідно ч. 3, 4 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Абзацами 1-3 п. 4 вказаної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завдань є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор у позовній заяві вказує на те, що у даному випадку, інтерес держави полягає у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства.

Згідно наданих до суду письмових пояснень вбачається, що прокурор звернувся до суду в якості позивача, через те, що відсутні органи до компетенції якого віднесено реагування на порушення закону.

3 липня 2012 року Верховною радою України, був прийнятий Закон України № 5029-VI "Про засади державної мовної політики".

Відповідно до положень Конституції України, Декларації прав національностей, Закону України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин" тощо, враховуючи, що вільне використання мов у приватному і суспільному житті відповідно до принципів, проголошених у Міжнародному пакті Організації Об'єднаних Націй про громадянські і політичні права, та духу Конвенції Ради Європи про захист прав і основоположних свобод людини є невід'ємним правом кожної людини; надаючи важливого значення зміцненню статусу державної - української мови як одного з найважливіших чинників національної самобутності Українського народу, гарантії його національно-державної суверенності; виходячи з того, що тільки вільний розвиток і рівноправність усіх національних мов, висока мовна культура є основою духовного взаєморозуміння, культурного взаємозбагачення і консолідації суспільства, Законом України "Про засади державної мовної політики", визначаються засади державної мовної політики в Україні.

05 жовтня 2012 року з метою реалізації Законом України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради, приймаючи до уваги історичні, національно - культурні традиції населення, враховуючи основні положення Європейьскої хартії регіональних мов та мов меньшинств, використання мешканцями с. Николайполе російської мови як основного засобу комунікації та мови міжнаціонального спілкування, з метою гармонізації мовних відносин в сільському територіально товаристві, використанням на ряду з державною мовою, російської мови, керуючись ст. ст. 12, 23, 24, 140, 144 Конституції України, ст. ст.10, 26, 43 Закону України "Про місцеве самоуправління в України" Миколайпільською сільською радою прийнято рішення про інформування територіального товариства, що у відповідності до ст. 7 Закону України "Про засади державної мовної політики" російська мова в с. Миколайпілля є регіональною мовою, на яку розповсюджуються положення Закону відносно використання, розвитку та захисту (а.с. 12-13).

28 лютого 2018 року Конституційним судом України, у справі №1-1/2018, Закон України "Про засади державної мовної політики" було визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до ст. 15-12 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов'язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Статтею 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Судом встановлен6о, що на час розгляду справи встановлено, що рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8 є чинним та не скасовано.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідно до ч. 10 ст. 95 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, виходячи з вищевикладених обставин та керуючись вказаними нормами, суд приходить до висновку, що рішення Миколайпільської сільської ради від 05 жовтня 2012 року № VI/23-8 "Про реалізацію вимог закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради", має бути визнане протиправним та нечинним, оскільки з 29.02.2018 року Закон № 5029-VI, на підставі якого його було прийнято, є неконституційним.

Таким чином, з 29.02.2018 року відповідач зобов'язаний був скасувати рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8, однак на час розгляду справи зазначене рішення є чинним.

На думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, та необґрунтовано, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання протиправним та нечинним з 28.02.2018 року рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8.

Згідно вимог статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз, отже в даному випадку судові витрати стягненню не підлягають.

Таким чином, суд зазначає, що судовий збір не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Миколайпільської сільської ради.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Керівника Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання протиправним та нечинним з 28.02.2018 року рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та нечинним з 28.02.2018 року рішення Миколайпільської сільської ради "Про реалізацію Закону України "Про засади державної мовної політики" на території Миколайпільської сільської ради" від 05.10.2012 року № VI/23-8.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 22 жовтня 2018 року в присутності прокурора та представників відповідача.

Повний текст рішення складено та підписано 26 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.