Справа № 444/1833/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/259/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Ніколіна В.В., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю. Т.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя (судді) в суді першої інстанції ОСОБА_3,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Жовква,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби, в якому просила скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 2855/20900/17 від 17 липня 2017 року та закрити провадження по справі.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є незаконною, оскільки відповідачем при прийнятті постанови не було враховано те, що вона не могла вчасно, а саме до закінчення встановленого строку транзитного перевезення вивезти з митної території України автомобіль, оскільки захворіла та потрапила на амбулаторне лікування. При цьому зазначає, що після виписки, а саме 25 липня 2017 року вона вивезла вищевказаний автомобіль за митну територію України. Також у своїй позовній заяві позивач вказувала, що намагалась додзвонитись на митний пост Грушів та ОСОБА_1 митницю ДФС.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано постанову в справі про порушення митних правил від 17 липня 2017 року № 2855/20900/17, провадження по даній справі закрито.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дії позивача не були спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, а тому оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн, є протиправною.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 митниця Державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що всупереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму № 657, ОСОБА_2 з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили, до найближчого органу доходів і зборів не зверталась.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розгляд справи проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та слідує з протоколу про порушення митних правил №2855/20900/17 від 25 червня 2016 року, 29 березня 2017 року приблизно 22 год. 04 хв. через митний пост «Грушів» ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_2 вїхала на митну територію України транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», VIN-код WVWZZZ1HZPW520490, RJA51317, в митному режимі «транзит», країна реєстрації транспортного засобу - ОСОБА_4.

Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 25 червня 2017 року не вивозився та у інший митний режим згідно з нормами чинного законодавства- не поміщений.

ОСОБА_1 митниці ДФС (від 09.06.2017 № 3086/10/13/-70) ОСОБА_2 запрошувалась на митний пост «Грушів» ОСОБА_1 митниці ДФС за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Грушів, для надання пояснень, щодо невивезення автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF», VIN-код WVWZZZ1HZPW520490, RJA51317, та участі у складенні протоколу про порушення митних правил, проте у визначену дату позивач не прибула.

17 липня 2017 року заступником начальника ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_5 було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 2855/20900/17, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позову.

Однак, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

В пункті 57 частини 1 статті 4 МК України закріплено визначення поняття «товари», якими є будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом (частина 1 статті 381 МК України).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 95 МК України строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом частини 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частиною 1 статті 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

В той же час, у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, застосовуються положення розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981 (далі - Порядок №657), відповідно до пункту 2 якого факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу 8 Порядку №657).

Згідно з пунктом 5 розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

За змістом пункту 6 розділу 8 Порядку №657 у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З матеріалів справи слідує, що 29.03.2017 року приблизно 22 год. 04 хв. через митний пост «Грушів» ОСОБА_1 митниці ДФС громадянка України ОСОБА_2 вїхала на митну територію України транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», VIN-код WVWZZZ1HZPW520490, RJA51317, в митному режимі «транзит», країна реєстрації транспортного засобу ОСОБА_4 .

Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 25.06.2017 року не вивозився та у інший митний режим згідно з нормами чинного законодавства- не поміщений.

На обґрунтування наявності обставин, які перешкодили позивачеві вчасно вивезти автомобіль з митної території України позивачем було надано виписку із медичної карти амбулаторного хворого № 33721, зі змісту якої слідує, що позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 3.04.2017 року по 25.07.2017 року хворіла, діагноз надрив звязок правого ступневого суглобу з підвивихом стопи (а.с.8).

При прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції було встановлено факт дії обставин непереборної сили в розумінні статті 192 МК України, що перешкоджали позивачу своєчасно доставити автомобіль до митного органу та полягали в перебуванні ОСОБА_2 з 03 квітня 2017 року по 25 липня 2017 року на амбулаторному лікуванні, на підтвердження чого позивачем надано виписку із медичної картки амбулаторного хворого № 33721.

При цьому, у судовому рішенні суд першої інстанції зазначив про те, що позивачка в телефонному режимі повідомляла митний орган про хворобу та неможливість переміщення вищевказаного транспортного засобу.

Виходячи зі змісту фактичних обставин справи та зумовленого ними оспореного правозастосування колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першоїі інстанції про наявність обставин передбачених нормою статті 192 МК України та пунктів 2, 3 розділу 8 Порядку №657.

Так, суд першої інстанції залишив поза увагою положення пунктів 5, 6, 9 Порядку №657 (на які, до того ж, як в запереченнях на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі посилалась ОСОБА_1 митниця ДФС), а відтак не дослідив та не правильної надав правової оцінки спірним у даній справі правовідносинам в контексті виконання ОСОБА_2 покладених на неї обов'язків щодо звернення до митного органу із відповідною письмовою заявою про обставини хвороби, повідомлення митного органу про неможливість вивезти ввезений на територію України в митному режимі «транзит» автомобіль у встановлений законом строк.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вимог частини другої статті 192 МК України, відповідно до якої про наявність дії обставин непереборної сили позивач зобов'язана була своєчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) повідомити найближчий митний орган, чого не зробила, а долучені до матеріалів справи роздруківки з особистого кабінету ОСОБА_2 «Мій Київстар» цього не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у даній справі відсутні, підстави для задоволення позову з огляду на правомірність прийняття митним органом оскаржуваної постанови.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 268, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці Державної фіскальної служби задовольнити повністю.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2018 року у справі № 444/1833/17 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8