Справа № П/811/1756/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2018 року

Київ

справа №П/811/1756/16

адміністративне провадження №К/9901/56999/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Голованівської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Кіровоградській області на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року (головуючий суддя Юрко І.В., судді: Чабаненко С.В., Чумак С.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_2 до Голованівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Голованівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - Інспекція) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №43071-13 від 21 липня 2016 року, яким їй визначено грошове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року (ухваленою в порядку письмового провадження) адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 21 квітня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, одночасно заявивши клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з недоданням до неї документа, підтверджуючого повноваження особи, що підписала довіреність на представництво інтересів Інспекції представником, та належних доказів відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат або документу про сплату судового збору.

Ухвалою від 15 червня 2017 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу особі, що її подала, на підставі пункту 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) у зв'язку із неусуненням у встановлений судом строк її недоліків.

31 липня 2017 року Голованівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області повторно подала апеляційну скаргу на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, яку ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2017 року було залишено без руху, оскільки до неї не додано доказів, які б підтвердили своєчасність її подання, документу, підтверджуючого повноваження особи, що підписала довіреність на представництво інтересів відповідача представником, та доказів сплата судового збору.

Ухвалою від 18 вересня 2017 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд повернув подану Інспекцією апеляційну скаргу у зв'язку із неусуненням у встановлений судом строк її недоліків.

21 травня 2018 року Інспекція втретє звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій також порушила й питання поновлення строку апеляційного оскарження (в обґрунтування якого, однак, не навела жодних підстав).

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05 червня 2018 року відмовив у задоволенні заявленого відповідачем клопотання та у відкритті провадження за апеляційною скаргою з огляду на її подання поза межами річного строку після прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції від 05 червня 2018 року, Інспекція звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права й залишення поза увагою тієї обставини, що апеляційна скарга податковим органом подавалась втретє (оскільки при первісному, до того ж, своєчасному, й повторному її поданні відповідач, який фінансується з Державного бюджету України, не мав можливості сплатити судовий збір), просила вказане рішення суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до цього ж суду для продовження розгляду.

Справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду: головуючий суддя Пасічник С.С. (суддя-доповідач), судді: Васильєва І.А., Юрченко В.П.

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивач своїм правом на подання письмового відзиву на касаційну скаргу не скористалась.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності КАС України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, пунктом 13 Розділу VІІ "Перехідні положення" якого передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

За змістом частини 2 статті 186 КАС України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення судом першої інстанції) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Частинами ж 2 та 3 статті 298 КАС України (в чинній редакції) визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, у випадку пропуску строку апеляційного оскарження підставами для розгляду апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

При цьому, в частині 2 статті 299 КАС України закріплено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб'єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб'єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов'язки.

Зазначена норма направлена на забезпечення юридичної передбачуваності судових рішень та стабільності поведінки суб'єктів владних повноважень під час виконання своїх повноважень стосовно подання апеляційної скарги на судові рішення.

Як вже зазначалось, постанова у даній справі була ухвалена Кіровоградським окружним адміністративним судом 11 квітня 2017 року й вже 21 квітня 2017 року Інспекцією вперше подано апеляційну скаргу з вимогою про її скасування, а відтак станом на цю дату остання отримала копію оскаржуваного судового рішення та була ознайомлена з його змістом; до того ж, факт одержання копії постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року не заперечувався відповідачем ні в одній із поданих ним апеляційних скарг; водночас втретє апеляційну скаргу контролюючим органом було подано лише 21 травня 2018 року, тобто більш як через рік після подання первісної апеляційної скарги.

З огляду на викладене, касаційний суд приходить до висновку, що Інспекції обґрунтовано відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі частини 2 статті 299 КАС України ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року.

Доводи ж касаційної скарги про те, що пропуск відповідачем строку апеляційного оскарження постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року відбувся в зв'язку з відсутністю у нього належного фінансування для сплати судового збору, хоча при поданні первісної апеляційної скарги (залишеної без руху, зокрема, з підстав несплати судового збору та в подальшому повернутої судом) строк апеляційного оскарження ним пропущено не було, не приймаються касаційним судом до уваги, оскільки будь-яких відповідних застережень з цього приводу положення КАС України не містять, а навпаки встановлюють обов'язок суду, не надаючи оцінки поважності наведених суб'єктом владних повноважень, що подає апеляційну скаргу після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, причин пропуску ним строку апеляційного оскарження, відмовляти у відкритті апеляційного провадження.

Разом з тим, в касаційній скарзі не наведено відомостей про наявність інших обставин, які б давали підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, а також свідчили б про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а тому підстави для його скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Голованівської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду