Справа № 1340/4392/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4392/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу державної казначейської служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, які полягають у ненаданні повної інформації, яка запитувалась в інформаційному запиті від 14.09.2018, а саме у не наданні йому належним чином засвідчених копій квитанцій та інших документів, що підтверджують стягнення з боржника - Львівської виправної колонії № 48 у виконавчому провадженні № 49748332 виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн. та штрафу у розмірі 340,00 грн.; зобов'язання відповідача надати позивачу належним чином завірені копії квитанцій та інших документів, що підтверджують стягнення з боржника - Львівської виправної колонії № 48 у виконавчому провадженні № 49748332 виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн. та штрафу у розмірі 340,00 грн.; зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

В обґрунтування цього позову зазначено, що позивач 14.09.2018 звернувся до відповідача із інформаційним запитом, у якому просив надати належним чином засвідчені копії квитанцій та інших документів, що підтверджують стягнення коштів у виконавчому провадженні № 49748332, а саме: виконавчого збору у сумі 2040,00 грн. та штрафу у розмірі 340,00 грн. з ЛВК № 48, по виконавчому провадженні № 51376600 штрафу у розмірі 850,00 грн. з головного бухгалтера ЛВК № 48 18.09.2018 позивачу надано відповідь, яку він одержав 20.09.2018. Позивач зауважує, що разом з відповіддю йому не надано жодних засвідчених копій квитанцій та інших документів, що підтверджують сплату виконавчого збору, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 26.09.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

23.10.2018 за вх. № 33517 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив повністю. Зазначив, що у відповідь на інформаційний запит позивача надано відповідь листом від 18.09.2018, яку вважає своєчасною та повною. Крім вказаного, зазначив, що штраф в розмірі 340,00 грн. сплачено боржником на депозитний рахунок відділу 10.10.2018 та перераховано в дохід держави.

Працівниками відділу діловодства та обліку звернення громадян (канцелярії) Львівського окружного адміністративного суду складено акт від 23.10.2018 про те, що під час відкриття конверта, який надійшов від Сихівського ВДВС ГТУЮ Львівської області, відзиву у справі № 1340/4392/18 виявлено недоліки, а саме: відсутня копія платіжного доручення № 1979 від 17.10.2018 про перерахунок штрафу.

23.10.2018 за вх. № 33648 від позивача у справі надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначив про те, що з аргументами у відзиві він категорично не погоджується, оскільки, до наданої відповіді позивачу на його запит не надано належним чином засвідчених копій документів платіжних доручень чи інших фінансових документів, про стягнення саме з боржника ДВК № 48 зазначених сум на рахунки відповідача, та у подальшому до Державного бюджету України. Зокрема, з відзиву та доданих копій документів позивач не зясував підтвердження з боржника відповідних сум.

24.10.2018 за вх. № 3922 ел. на електронну адресу суду надійшов лист від відповідача із додатком платіжним дорученням № 1979 від 17.10.2018 на суму 340,00 грн., з призначенням платежу: перерахунок штрафу згідно ВП № 49748332, ВП № 57241650, борж.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

14.09.2018 позивач звернувся до Сихівського ВДВС м. Львів ГТУЮ Львівської області з інформаційним запитом, в порядку Закону України „Про звернення громадян, у якому просив надати належним чином засвідчені копії квитанцій та інших документів, що підтверджують стягнення коштів у виконавчому провадженні № 49748332 виконавчого збору у розмірі 2040,00 грн. та штрафу у розмірі 340,00 грн. з ЛВК № 48, у виконавчому провадженні № 51376600 штрафу у розмірі 850,00 грн. з головного бухгалтера ЛВК № 48 ОСОБА_2.

18.09.2018 відповідачем у відповідь на запит позивача повідомлено, що на виконанні у Сихівському ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження № 49748332 з примусового виконання виконавчого листа № 813/3066/15, виданого 29.12.2015 Львівським окружним адміністративним судом про зобовязання Львівської виправної колонії № 48 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії у відповідності до Додатку 1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та включити в цю довідку:

- суму заробітної плати, яка складає 27259,72 грн. з розшифруванням;

- суму грошового забезпечення, яка складає 19529,35 грн. з розшифруванням;

- компенсацію за затримку виплати заробітної плати (грошового забезпечення), яка складає 28934, 43 грн. з розшифруванням;

- матеріальну допомогу, яка складає 3853,06 грн. з розшифруванням;

- компенсацію за формене обмундирування, яка складає 566,32 грн.

Зазначено, що у даному виконавчому провадженні 05.07.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника ЛВК № 48 виконавчого збору у сумі 2040,00 грн., яка виділена в окреме виконавче провадження АСВП № 54852423 та з виконання якої винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.11.2017, оскільки виконавчий збір сплачено боржником на депозитний рахунок відділу 06.11.2017 та перераховано в дохід держави. 10.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника ЛВК № 48 у розмірі 340,00 грн., який згідно з матеріалів виконавчого провадження не сплачено боржником. Постановою начальника Сихівського ВДВС м. Львова про перевірку виконавчого провадження № 49748332 від 18.09.2018 постановлено виділити в окреме виконавче провадження постанову про накладення штрафу від 10.03.2016.

18.09.2018 державним виконавцем Голенко М.В. з примусового виконання постанови № 49748332 про накладення штрафу в розмірі 340,00 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 57341650, яку скеровано боржнику для виконання.

06.06.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 51376600 від 05.04.2017 про стягнення з ОСОБА_2 850,00 грн. штрафу на користь держави. 06.06.2017 державним виконавцем скеровано постанову про звернення стягнення на доходи боржника 30.06.2017 начальником Сихівського ВДВС м. Львів ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 винесено постанову про перевірку у порядку ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження, якою скасовано постанову № 51378800 від 05.04.2017 про стягнення з ОСОБА_2 850,00 грн. штрафу на користь держави.

Позивач вважаючи, що він не одержав відповіді на свій запит від 14.09.2018, звернувся із цим позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає ОСОБА_4 України «Про доступ до публічної інформації» за № 2939-VI від 13.01.2011 (далі ОСОБА_4 №2939-VI).

Згідно зі ст. 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується зокрема шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону № 2939-VI, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що субєктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, обєднання громадян без статусу юридичної особи, крім субєктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються субєкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші субєкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Пункт 6 частини 1 ст. 14 Закону № 2939-VI наголошує, що розпорядники інформації зобовязані:

1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;

2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;

6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості субєктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

ОСОБА_4 не поширюється на відносини щодо отримання інформації субєктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Тобто, положення вказаного закону регулюють правовідносини з приводу забезпечення отримання інформації громадянами або іншими особами, що створюється та виникає в процесі функціонування субєктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань, така інформація є (має бути) загальнодоступною та не стосується конкретно визначених осіб.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», встановлені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, згідно якої, право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема:

- обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

- визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

- юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Також, доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах, зокрема, прозорості та відкритості діяльності субєктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом (ст. 4 цього ж Закону).

Згідно ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Отже, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб'єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на конкретне відповідне звернення особи.

Частиною 1 ст. 20 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 23 Закону № 2939-VI унормовано право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом зясовано, що відповідь на запит позивача від 14.09.2018 надано своєчасно 18.09.2018, разом з тим, проаналізувавши вказану відповідь, суд дійшов висновку про те, що така не відповідає за змістом запитуваній інформації.

Так, позивач просив відповідача надати відповідача належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують сплату виконавчого збору у сумі 2040,00 грн. та штрафу у розмірі 350,00 грн. у межах виконавчого провадження № 497488332 та штрафу у сумі 850,00 грн. у межах виконавчого провадження № 51346600.

Суд зважає на покликання відповідача про те, що ним у відповіді від 8.09.2018 надано розяснення щодо вчинених державним виконавцем дій у межах цих виконавчих проваджень, разом з тим, зі змісту цієї відповіді судом не встановлено факту саме надання запитуваних ОСОБА_1 документів.

Суд також зважає на те, що документи, описані у відповіді на запит від 18.09.2018 долучені до матеріалів відзиву на позов та скеровані суду електронною поштою як реагування на складений працівниками Львівського окружного адміністративного суду акт від 23.10.2018, однак про надання таких разом із відповіддю від 18.09.2018 у такому не зазначено, доказів підтвердження надсилання такого разом із відповіддю від 18.09.2018 також до матеріалів відзиву не надано.

Факт надсилання таких документів разом із відзивом до матеріалів справи також не може визнаватися виконанням вимог цього запиту, оскільки вчинений після звернення позивача до суду із цим позовом.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідь від 18.09.2018 не відповідає запиту на інформацію позивача від 14.09.2018, є неповною, а відтак дії щодо надання такої відповіді у цій частині не відповідають критеріям, що визначені у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак є неправомірними.

Також суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що судом не надається оцінка документам, що долучені до відзиву, оскільки предметом розгляду у межах цієї адміністративної справи є дії виконавця щодо надання відповіді на запит та його повнота, а не зміст документів, які надані відповідачем та їх належність.

Таким чином, враховуючи протиправність дій відповідача щодо неповного надання відповіді на запит позивача, суд, враховуючи завдання адміністративного судочинства, визначені ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає ефективним способом захисту порушених прав позивача на інформацію, зобовязання Сихівський ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області повторно розглянути та надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.09.2018.

Вимоги позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не наведено доказів необхідності такого контролю.

Частиною 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Разом з тим, на думку суду, в даному випадку підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України ) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов'язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відсутні, оскільки у суду немає обґрунтованих сумнівів щодо виконання відповідачем рішення у цій справі, а крім того примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі системного аналізу норм чинного законодавства України та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати дії Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо ненадання повної відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.09.2018 протиправними.

3. Зобовязати Сихівський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області повторно розглянути та надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_5 від 14.09.2018.

4. У задоволенні решти вимог позову відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повий текст рішення складено та підписано 26.10.2018.

Суддя Качур Р.П.