Справа № 826/17187/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 жовтня 2018 року м. Київ № 826/17187/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 (03039, АДРЕСА_1) до Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 9), Служби безпеки України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 33), третя особа: Адміністрація державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) про визнання незаконними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Громадянин Республіки Азербайджан ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати незаконними та скасувати рішення Державної міграційної служби України щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну та визнання недійсною посвідки № ІН 035988 на постійне проживання громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і зобов'язати відповідні органи Державної міграційної служби поновити вказані документи позивача;

- скасувати рішення (постанову) представників Служби безпеки України про заборону на в'їзд в Україну громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою суду від 23.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Державній міграційній службі України, Службі безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України вчиняти будь-які дії, пов'язані з фізичним переміщенням (примусовим вивезенням) з території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до вступу в законну силу рішенням першої інстанції за даним позовом;

- зупинення рішення про заборону на в'їзд в Україну для громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до вступу в законну силу рішенням першої інстанції за даним позовом.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на даний час рішенням суду від 09.10.2018 у справі № 761/34369/18 визнано протиправним та скасовано рішення Служби безпеки України про примусове повернення позивача до країни походження. Проте, у зв'язку з тим, що позивач ще не поновив у судовому порядку документи, на підставі яких може перебувати на території України, існує очевидна небезпека того, що органи Служби безпеки України, Державної міграційної служби або прикордонної служби України можуть спробувати застосувати до позивача інші способи примусового вивезення з території України (депортація, реадмісія та ін.), або процесуальні заходи як адміністративний арешт. Крім іншого, Служба безпеки України вже намагалась застосувати до позивача процедуру примусового повернення, як видно із документів, поданих до позовної заяви. Зазначає, що будь-яке примусове вивезення з території України позивача на час, доки він в судовому порядку оскаржує скасування дозволу на імміграцію та заборони на в'їзд завдасть шкоди не лише його правам та інтересам, а і його дружині та трьом дітям (двоє з яких є громадянами України) та потребують постійної допомоги позивача. З огляду на наведене, позивач вважає, що вказані обставини є підставою для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує на відсутність у нього документів для легального перебування на території України.

Так, частиною другою статті 13 Закону України "Про імміграцію" передбачено, що особа, стосовно якої прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, повинна виїхати з України протягом місяця з дня отримання копії цього рішення.

Одночасно, частиною четвертою статті 13 Закону України "Про імміграцію" встановлено, якщо особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, рішення про її видворення не приймається до набрання рішенням суду законної сили.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що оскарження особою рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду зупиняє прийняття відповідним органом рішення про примусове повернення і примусове видворення такої особи з території України.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для заборони Державній міграційній службі України, Службі безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби України вчиняти будь-які дії, пов'язані з фізичним переміщенням (примусовим вивезенням) з території України громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до вступу в законну силу рішенням суду першої інстанції за даним позовом.

Також, суд не вбачає підстав для зупинення рішення про заборону на в'їзд в Україну для громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, позаяк обставини щодо існування такого рішення підлягають з'ясуванню у судовому засіданні.

Наведена позиція суду обумовлена тим, що додані до позовної заяви документи містять взаємовиключні факти, а саме: Служба безпеки України у листі від 12.09.2018 № 2/Б-587/14 стверджує, що останньою не було внесено подання про заборону в'їзду в Україну стосовно позивача, у той час як Державна прикордонна служба у листі від 19.09.2018 стверджує, що виконує доручення Служби безпеки України щодо заборони в'їзду в Україну позивачеві строком на три роки.

З огляду на викладене та виходячи із змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов висновку про відсутність станом на час постановлення даної ухвали підстав для забезпечення позову, оскільки на час звернення із заявою судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов'язують можливість забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 (03039, АДРЕСА_1) про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини восьмої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293 - 297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко