Справа № 2340/3287/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3287/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Сорочко Є.О.

Коротких А.Ю.,

при секретарі: Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 та Головного управління ДФС у Черкаській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі за заявою Головного управління ДФС у Черкаській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року провадження у справі закрито. У задоволені клопотання про відшкодування судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволені клопотання про відшкодування судових витрат .

Головне управління ДФС у Черкаській області також звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати вищевказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Станом на 23 жовтня 2018 року сторонами не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційні скарги.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

В судовому засідання представник Головного управління ДФС у Черкаській області підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити. В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 не з'явилась, хоча належним чином повідомлена про слухання справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Головного управління ДФС у Черкаській області, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповнені або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком мотивування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 14.08.2017 року № 1469 посадові особи ГУ ДФС у Черкаській області здійснили вихід до торгівельного павільйону ФОП ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не допустила до проведення перевірки посадових осіб Головного управління ДФС у Черкаській області, тому 15.08.2018 прийнято рішення № 34572/23-00-40 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого повинна бути підтверджена адміністративним судом.

Відповідно до пункту 94.1 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення, відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу є підставою для арешту майна платника.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 7 ст. 283 КАС України, передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Розгляд заяви відбувається за участю органу доходів і зборів, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.

Враховуючи викладене, арешт на майно як винятковий спосіб забезпечення виконання обов'язків платником податків застосовується за рішенням керівника контролюючого органу, прийнятим за наявності законних підстав (зокрема, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом шляхом розгляду відповідного подання.

За приписами ч. 4 ст. 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Таким чином, розгляд справи про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків здійснюється на підставі заяви органів доходів і зборів за умови, якщо до закінчення розгляду справи за таким поданням, суд не встановить наявності спору про право.

Спір про право у розумінні ч. 4 ст. 283 КАС України, наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, яке було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому, КАС не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд оцінює форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу необхідних дій для відновлення порушеного права.

Наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідною заявою.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №808/1030/17.

Колегією суддів встановлено, що, не погоджуючись із наказом про призначення перевірки, ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу на проведення фактичної перевірки.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 року, провадження у вказаній справі було відкрито ( справа № 2340/3378/18).

Наявність практики ВС на яку посилається суд першої інстанції, з визначеною правовою не свідчить про відсутність спору про право у даній справі.

Колегія суддів вважає, що факт оскарження наказу, за яким працівників контролюючого органу не було допущено до проведення перевірки, що зумовило виникнення передумов для звернення контролюючого органу із заявою у цій справі, підтверджує наявність спору про право в цих правовідносинах, у розумінні ч. 4 ст. 283 КАС України.

При цьому, перевищення судом процесуальних строків розгляду подання не спростовує факту встановлення під час розгляду справи обставин щодо наявності спору про право.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, однак з інших мотивів.

Вказане є підставою для зміни мотивувальної частини рішення в частині.

Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2. про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки вказана справа не потребувала значних затрат часу на її підготовку, підготовка цієї справи не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, а згідно наданої відповідачем калькуляції адвокат надавав послуги по підготовці та поданню адміністративного позову. Однак, як встановлено, дану позовну заяву подано Головним управлінням ДФС у Черкаській області а не ОСОБА_2

Таким чином, перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційних скарг, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження у справі, однак не вірно вказав підстави для закриття, через що ухвалу суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, ч. 4 ст. 317, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Головного управління ДФС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року - змінити в мотивувальній частині.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: Є.О. Сорочко

А.Ю. Коротких