Справа № 2240/2260/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2260/18
РІШЕННЯ

іменем України

22 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, в якому просить:

- встановити стаж роботи ОСОБА_1 в складі збірної України з 02.01.1983 по 31.12.1985 роки (включно) для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;

- зобов'язати ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Хмельницькому прийняти встановлені роки стажу для призначення пенсії за вислугу років.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 2012 році звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, щодо призначення йому пенсії за вислугу років. ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Хмельницькому відмовило позивачу з підстави - за браком років стажу в збірній України (СРСР). Офіційне підтвердження про стаж в збірній України збереглося тільки за 1986-1988 роки, надано Державною службою молоді і спорту України на основі службової довідки виданої ОСОБА_1 міністерством спорту Російської федерації від 31.10.2013 р. №911.

Вказує, що являвся членом фізкультурного товариства «Динамо» і відповідь отримана з архіву Всеросийского физкультурно - спортивного общества «Динамо» є неповною і свідчить тільки про те, що документальні матеріали про стаж роботи позивача в складі збірної СРСР ( з вільної боротьби) з 1981 по 1989 р. присутні.

Зазначає, що підтвердити стаж роботи позивача в збірній команді України можуть колишній керівник спорту Хмельницької області ОСОБА_5 та головний тренер по області по вільній боротьбі ОСОБА_6.

Ухвалою суду від 20.08.2018 відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

13.09.2018 року, враховуючи подане представником відповідача письмове клопотання про заміну відповідача по справі, у зв'язку з тим що управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, протокольною ухвалою суд замінив відповідача ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Хмельницькому на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, та надали пояснення посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно відзиву поданого на позов, також зазначила, що підстав щодо встановлення стажу роботи в складі збірної України з 02.01.1983 року по 31.12.1985 року (включно) для призначення пенсії за вислугу років позивачу та зобов'язання прийняти встановлені роки стажу (з 02.01.1983 р. по 31.12.1985р.) ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років немає, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

13.09.2018 року представник відповідача в судовому засіданні заявила клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 Вказує, що позивач 28.03.2017 року отримав лист відповідача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років в зв'язку з відсутністю необхідного трудового стажу, проте в суд звернувся лише 05.07.2018 року.

Також, 13.09.2018 року представник позивача в судовому засіданні заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення в суд з цим позовом. Клопотання обгрунтовує тим, що в грудні 2017 року звертався до Хмельницького міськрайонного суду з такими ж самими вимогами, які заявлені в цьому адміністративному позові. Однак, в постанові Апеляційного суду Хмельницької області від 19.06.2018 зазначено, що суд першої інстанції не був наділений повноваженнями розглядати вимоги ОСОБА_1 в порядку цивільного провадження, оскільки такий спір може бути вирішений сторонами в порядку КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, враховуючи подану заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення в суд з даним позовом, суд вважає що наведені позивачем підстави для поновлення строку є поважними, 13.09.2018 року протокольною ухвалою суд поновив позивачу строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Позивач звернувся до ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Хмельницькому із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років.

Листом №7415/03 від 28.03.2016 року ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Хмельницькому позивачу повідомлено, що згідно документів, отриманих управлінням пенсійного фонду України в м.Хмельницькому для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період перебування в складі збірних команд підтверджено лише за період з 1986 по 1988 роки. ОСОБА_4 пенсійного фонду України в м.Хмельницькому було направлено запити в Міністерство спорту Російської Федерації та Центральну раду "Динамо". Також повідомлено, що оскільки відповідь про підтвердження перебування ОСОБА_1 в збірній СРСР не надходила, право на призначення пенсії за вислугою років відсутнє.

Відповідно до витягу з протоколу Хмельницького обласного комітету сприяння реалізації положень Конституції України від 04.11.2009 року прийнято рішення про прийняття ОСОБА_1 в члени ХОКу.

Згідно архівної довідки Міністерства спорту Російської Федерації № 911 від 31.10.2013 року підтверджено, що ОСОБА_1 був членом "Збірної команди СРСР" з вільної боротьби з 1 січня 1986 року по 31 грудня 1988 року.

Відповідно до довідки Державної служби молоді та спорту України №1/5495 від 20.12.2013 року підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно перебував в основному складі збірної команди України з боротьби вільної з 1 січня 1986 року по 31 грудня 1988 року.

Згідно листа-відповіді ОГО «ВРФСО «Динамо» №55/605 від 13.03.2014 року, повідомлено, що в архіві ОГО «ВРФСО «Динамо» документальні матеріали, що підтверджують стаж роботи позивача в складі збірної СРСР з вільної боротьби з 1981 року по 1989 рік присутні.

Відповідно до архівної довідки Державного архіву Хмельницької області від 08.12.2016 року №Д-2559/01.01-14/2016, копія якої міститься в матеріалах справи, вказано, що позивач у 1983 році став чемпіоном молодіжних ігор УРСР і спартакіади УРСР у вазі 48 кг (протокол пленуму Хмельницької обласної ради товариства "Динамо" від 03.12.1983); являється чемпіоном республіки за 1981, 1982 роки, переможцем Кубка СРСР за 1983-1985 роки, зайняв ІV місце на чемпіонаті СРСР (інформація президії Хмельницької обласної ради товариства "Динамо" від 28.06.1985, постанова президії від 29.04.1985 № 8); значиться в списку олімпійського резерву Хмельницької обласної ради товариства «Динамо» за 1985-1988 роки; в 1987 році був переможцем міжнародних змагань в Монголії, Польщі, Болгарії, Сирії, являється збірником ЦР «Динамо» (постанова президії Хмельницької обласної ради товариства "Динамо" від 10.07.1987 № 8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п "є" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають спортсмени - заслужені майстри спорту, майстри спорту міжнародного класу - члени збірних команд при загальному стажі роботи не менше 25 років - у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

За змістом п.1 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років заслуженим майстрам спорту, майстрам спорту міжнародного класу - членам збірних команд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 року (далі-Порядок №583 від 12.10.1992 року), пенсії за вислугу років призначаються спортсменам, які мають особливі заслуги перед фізкультурним рухом, - заслуженим майстрам спорту, майстрам спорту міжнародного класу при стажі роботи станом на 1 квітня 2015 р. не менше 25 років і перебуванні в складі збірних команд не менше 6 років незалежно від віку. Стаж, який дає право на пенсію за вислугу років, обчислюється на підставі трудової книжки та інших документів, що підтверджують перебування в складі збірних команд, а також у разі наявності звання заслуженого майстра спорту або майстра спорту міжнародного класу.

Відповідно до п.4 вказаного порядку пенсії за вислугу років призначаються і виплачуються за умови вибуття вказаних осіб зі збірних команд.

Статтею 1 Закону України «Про фізичну культуру і спорт» від 24 грудня 1993 року № 3808-ХІІ (далі - Закон № 3808-ХІІ) визначено, що спортсмен - фізична особа, яка систематично займається певним видом (видами) спорту та бере участь у спортивних змаганнях.

Згідно частин 4-6 статті 37 Закону № 3808-ХІІ склад національних збірних команд щорічно затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері фізичної культури і спорту та включає основний склад та склади спортсменів різних вікових груп з урахуванням вимог міжнародних спортивних федерацій. До основного складу національних збірних команд включаються спортсмени, які мають найвищі спортивні результати на всеукраїнських та міжнародних змаганнях. Центральний орган виконавчої влади у сфері фізичної культури і спорту укладає трудовий договір (контракт) із спортсменами та фахівцями штатної команди національних збірних команд України з олімпійських та неолімпійських видів спорту, а з видів спорту інвалідів - Український центр з фізичної культури і спорту інвалідів.

Частиною 9 статті 37 Закону № 3808-ХІІ передбачено, що спортсмени - члени штатної команди національних збірних команд України беруть участь у міжнародних змаганнях або інших спортивних змаганнях, не включених до Єдиного календарного плану фізкультурно-оздоровчих та спортивних заходів України, за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері фізичної культури і спорту відповідно до умов трудового договору (контракту).

Отже, перебування у складі збірної команди передбачає наявність у спортсмена - члена збірної команди трудового договору.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі-Порядок №22-1), передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п.4.5 Порядку №22-1 якщо в поданому документі зазначено тільки рік народження без позначення місяця, то за дату народження приймається перше липня цього року.

У випадках, коли в документі про стаж зазначено тільки рік початку трудової діяльності або рік її закінчення без позначення точних дат, датою початку або закінчення вважається перше липня цього року.

Якщо в документі про дату народження (смерті) або про стаж зазначено тільки рік і місяць, без позначення точної дати, то датою народження (смерті) або початку роботи вважається 15-е число відповідного місяця.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно ч.2 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Суд бере до уваги, що відповідно до архівної довідки Міністерства спорту Російської Федерації № 911 від 31.10.2013 року, копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 присвоєно звання майстра спорту міжнародного класу СРСР по вільній боротьбі 13.08.1986 року.

Крім того, згідно наявних в матеріалах справи копій архівної довідки Міністерства спорту Російської Федерації № 911 від 31.10.2013 року, довідки Державної служби молоді та спорту України №1/5495 від 20.12.2013 року, листа-відповіді ОГО «ВРФСО «Динамо» №55/605 від 13.03.2014 року, архівної довідки Державного архіву Хмельницької області від 08.12.2016 року №Д-2559/01.01-14/2016, документально підтверджено період перебування ОСОБА_1 в складі збірних команд лише з 01.07.1986 року по 30.06.1988 року.

Крім того, в судовому засіданні 13.09.2018 року, допитано свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які пояснили, що ОСОБА_1 перебував в складі збірної СРСР з 1981 року, не один рік. Також зазначили, що не можуть надати документи, які б підтвердили перебування позивача в складі збірної СРСР в період з 1983 по 1985 рік.

Суд бере до уваги те, що управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому направлено запити в Міністерство спорту Російської Федерації, 04.04.2017 року Міністерством спорту Російської Федерації та 10.05.2017 року Загальнодержавним об'єднанням «Всеросійське фізкультурно-спортивне товариство «Динамо» надійшли відповіді на запити відповідача, в яких зазначено, що первинні документи, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в збірній команді СРСР в запитуваний період відсутні.

Оскільки період перебування ОСОБА_1 в складі збірних команд документально підтверджено лише з 01.07.1986 р. по 30.06.1988 р. відповідачем відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років позивачу в зв'язку з відсутністю необхідного стажу, встановленого законодавством.

Тобто, позивачу зараховано 2 роки вислуги, при необхідних 6 роках, встановлених Порядком №583 від 12.10.1992 року.

Таким чином підстав того, що ОСОБА_1 маючи звання майстра спорту міжнародного класу перебував в складі збірних команд не менше 6 років, встановлених Порядком №583 від 12.10.1992 року, в ході судового розгляду справи позивачем не доведено та суду не надано.

Тому, суд вважає, що відповідачем у повній мірі досліджено питання щодо підтвердження періоду перебування позивача в складі збірних команд з 02.01.1983 року по 31.12.1985 року для призначення пенсії за вислугу років, відповідачем належними та допустимими доказами доведена правомірність відмови позивачу щодо призначення пенсії за вислугою років, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що на підставі встановлених обставин справи та наданих суду доказів, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, суд дійшов висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з відмовою в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 25 жовтня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена,10, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя ОСОБА_8