Справа № 161/69/17
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2018 року

Київ

справа № 161/69/17

провадження № К/9901/44306/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області у складі судді Івасюти Л.В. від 13 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кухтея Р.В., Іщук Л.П., Яворського І.О. від 10 серпня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, в якому просила:

- визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Луцької міської ради щодо відмови у призначенні їй державної допомоги при народженні дитини;

- зобов'язати Департамент соціальної політики Луцької міської ради призначити їй державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та виплатити у порядку, передбаченому законодавством України.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що позивачка звернулась до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради за отриманням допомоги при народженні дитини з пропуском встановленого законом строку. При цьому, ні Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ані Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 не передбачено поновлення чи продовження пропущеного строку для подання заяви про призначення допомоги при народженні дитини. Зазначений строк є присічним, тобто можливість його поновлення законом не передбачена. Отже, закінчення присічного строку призводить до припинення суб'єктивних прав і обов'язків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим позивачка народила доньку ОСОБА_3.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2016року встановлено факт народження ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Сімферополь АР Крим, від матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки України.

Свідоцтво про народження дитини було видано 2 серпня 2016 року.

29 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради за отриманням допомоги при народженні дитини.

Департамент соціальної політики Луцької міської ради листом від 2 грудня 2016 року № М-2071/060/20-12 повідомив ОСОБА_2 про відмову у призначенні та виплати допомоги при народженні дитини з посиланням на те, що остання звернулася з пропуском 12-ти місячного строку з дня народження дитини, для подання такого звернення.

5. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Касаційна скарга обґрунтована тим, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому не можна позбавити дитину благ, гарантованих їй державою. Неможливість своєчасного звернення до органу, якій здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призвело до порушення інтересів саме дитини, а не позивачки.

7. Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року Департаментом соціальної політики Луцької міської ради не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім'ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та іншими законами України.

9. Статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» визначені види державної допомоги сім'ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

10. Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

11. Згідно із частиною 7 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

12. Пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, також встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Отже, допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

14. Як вбачається з матеріалів справи позивачем пропущено строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини.

15. Однак, як встановлено судами позивач з об'єктивних причин не мала змоги звернутися до відповідача з відповідною заявою, оскільки всупереч своїй волі змушена була змінювати місце проживання внаслідок тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим, народження дитини на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим ІНФОРМАЦІЯ_4, отримання свідоцтва про народження дитини українського зразка лише 2 серпня 2016 року на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2016року.

16. Колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачкою заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

17. Відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

18. Згідно пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

19. Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

20. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16-а та від 2 жовтня 2018 року у справі № 495/3711/17.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Колегія суддів приходить до висновку про те, у зв'язку із порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального права постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2017 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року підлягають скасуванню із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

22. З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про відмову в призначенні ОСОБА_2 допомоги при народженні доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати Департаменту соціальної політики Луцької міської ради призначити та виплатити громадянці України ОСОБА_2 одноразову допомогу при народженні доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Судді Я. О. Берназюк

М. І. Гриців