Справа № 0940/1467/18
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2018 р. справа № 0940/1467/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Матуляка Я.П.,
при секретарі Мула Х.О.,
представника позивача - ОСОБА_1
представника відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ФОП ОСОБА_3,
до відповідача: управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Івано-Франківській області,
про визнання дій протиправними, скасування припису та постанови про накладення штрафу, -
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій по проведенню перевірки, визнання протиправними та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.07.2018 року та постанови про накладення штрафу №15/1009/м5/2018 від 02.08.2018.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з порушенням порядку проведення такої перевірки. Вважає, що контролюючий орган дійшов до помилкових висновків та безпідставно виніс оскаржувані припис та постанову, оскільки позивачем не було допущено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. В звязку з чим, позивач вважає припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.07.2018 року та постанову про накладення штрафу №15/1009/м5/2018 від 02.08.2018 протиправними та такими, що підлягають до скасування.
Ухвалою від 20.08.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Разом із позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову.
Ухвалою від 20.08.2018 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який подано суду 06.09.2018, відповідно до якого представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечив (а.с.62-68).
17.09.2018 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.81-83).
10.10.2018 року на адресу суду представником відповідача направлено заперечення на відповідь на відзив (а.с.140-144).
12.10.2018 року представником позивача подано письмові пояснення на заперечення відповідача (а.с.149-150).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила позов задовольнити.
Представник відповідача щодо задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Просила суд відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, судом встановлено наступне.
27.07.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил при передачі замовнику проектної документації, про що складено Акт за №27/1009/м7/2018 (а.с.13-29).
Перевіркою встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 передано замовнику проектну документацію для виконання будівельних робіт, розроблену з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування обєктів містобудування по будівництву багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Д. Галицького, 71 в смт. Вигода Долинського району. А саме: відсутнє завдання на проектування та ДБН А.3.1.-3.94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», втратив чинність в 2004 році, а також відсутня інструкція на проектування та монтаж мереж водопостачання СН-478, чим порушено вимоги частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність».
У звязку з виявленими порушеннями головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, винесено оскаржуваний припис від 27.07.2018 року, яким позивача зобовязано усунути виявлені порушення до 27.08.2018 року, шляхом прикладення до робочого проекту завдання на проектування та внесення змін щодо ДБН А.3.1.-3.94 та ДБН 13.1.1-7-2002 (а.с.33-34).
Також, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, 02.08.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №15/1009/м5/2018, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за порушення вимог частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 165 690 гривень (а.с.35-36).
Вирішуючи даний спір суд враховує наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Так, відповідно до статті 1 Закону, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, в межах повноважень, передбачених законом щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом (абзац третій статті 1 цього ж Закону).
Згідно частини 4 статті 2 Закону, заходи контролю здійснюються, крім інших, органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду).
Статтею 3 Закону визначено основні принципи державного нагляду (контролю), до яких, зокрема, віднесено: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб'єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (стаття 41 Закону).
Відповідно частини 4 статті 5 Закону, органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового звязку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі субєкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Пунктами 1 та 2 статті 7 Закону передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, імя та по батькові і засвідчується печаткою.
Як зазначалось судом вище, 27.07.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил при передачі замовнику проектної документації, про що складено Акт за №27/1009/м7/2018, як наслідок винесено оскаржуваний припис про усунення виявлених порушень та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №15/1009/м5/2018.
В матеріалах справи міститься повідомлення про проведення планового заходу та направлення для проведення планового (позапланового) заходу №27/1009/м.7/2018 від 09.07.2018 року (а.с.12, 69).
Окрім того, акт складений за наслідками проведеного планового заходу підписаний позивачем без зауважень.
У відповідності до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
В контексті вищевикладеного, суд погоджується з доводами відповідача щодо підставності проведення перевірки позивача як суб'єкта господарювання - проектувальника та відсутності порушень під час проведення перевірки.
Що стосується виявлених порушень та відповідно оскаржуваних припису і постанови, то слід зазначити наступне.
Як зазначалось судом вище, перевіркою встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 передано замовнику проектну документацію для виконання будівельних робіт, розроблену з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування обєктів містобудування по будівництву багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вул. Д. Галицького, 71 в смт. Вигода Долинського району. А саме: відсутнє завдання на проектування та ДБН А.3.1.-3.94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», втратив чинність в 2004 році, а також відсутня інструкція на проектування та монтаж мереж водопостачання СН-478, чим порушено вимоги частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність».
Саме вказані порушення і слугували підставою для винесення оскаржуваного припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 27.07.2018 року та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №15/1009/м5/2018 від 02.08.2018 року.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.
Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закон України «Про архітектурну діяльність».
Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» проектна організація, яка розробляла проектну документацію, а також головний архітектор та головний інженер проекту несуть відповідальність за відповідність проектної документації вихідним даним на проектування, вимогам державних стандартів, норм і правил.
Відповідно до частини 10 статті 29 Закону України «Про архітектурну діяльність» завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень обєкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.
Аналогічні приписи містяться також і згідно п. 3.5 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» завдання на проектування - це обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва, які складаються з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.
Відповідно до п. 4.2 Порядку розроблення проектної документації на будівництво обєктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45, завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень (вимоги щодо створення доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в завданні окремим пунктом).
Судом встановлено, що завдання на розробку робочого проекту складено 16.08.2016, водночас технічні умови на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення № 0531 датовані 30.08.2016, технічні умови нестандартного приєднання № 810/23-154/2016 видані 12.09.2016.
Як наслідок, суд зазначає, що на момент розроблення проектної документації та проведення перевірки, завдання на проектування в її складі не було.
Також, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4.3 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» складовими вихідних даних є: - містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; - технічні умови; - завдання на проектування (додаток Б); - інші вихідні дані (додаток А).
Відповідно до довідки «Робочий проект на багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Д. Галицького, 71, смт. Вигода, Долинський район» зазначено усі складові вихідних даних, окрім завдання на проектування.
Згідно п. 5.1.2 ДСТУ Б А.2.4-20:2008 «Правила обліку та зберігання оригіналів проектної документації» текстовий документ повинен бути зброшурований.
Пункт 5.2 ДСТУ Б А.2.4-20:2008 «Правила обліку та зберігання оригіналів проектної документації» визначає порядок архівації документів.
Зокрема, відповідно до п. 5.2.1 приймання оригіналу проектної документації в архів повинне проводитися за наявності:
а) його комплектності або комплектності його частини (розділу) відповідно до складу проекту, відомості креслень або специфікацій обладнання;
б) необхідних підписів та дат відповідно до встановленого порядку його оформлення;
в) правильного заповнення основних написів і титульних аркушів;
г) придатності оригіналу для зберігання і багаторазового зняття копій.
Відповідно до п. 6.3 ДСТУ Б А.2.4-20:2008 «Правила обліку та зберігання оригіналів проектної документації» оригінали документів, що прийняті на зберігання, реєструються в інвентарній книзі.
Згідно пункту 6.9 ДСТУ Б А.2.4-20:2008 «Правила обліку та зберігання оригіналів проектної документації» вихідні дані і розрахунки зберігаються на стелажах у систематизованому вигляді за шифрами майданчиків і об'єктів.
Відтак, посилання представника позивача щодо можливості розбіжностей між архівною копією проектної документації та документацією переданою замовнику, не є обґрунтованим.
Окрім того, слід зазначити, що при розробленні проектної документації проектувальником зроблено посилання на ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. Основні положення» та СН-478-8 «Инструкция по проектированию и монтажу сетей водоснабжения и канализации из пластмассовых труб», які втратили чинність на той момент. Дана обставина позивачем не спростована.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що позивачем не доведено факту недопущення ним порушень, виявлених під час перевірки.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
Так, частиною 1 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» зазначає, що суб'єкти містобудування, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за не створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження класу наслідків (відповідальності) об'єкта будівництва: проектна організація - у розмірі дев'яноста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи вимоги вказаної норми, за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, 02.08.2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за №15/1009/м5/2018, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за порушення вимог частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абзацу 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 165 690 гривень.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку державних органів.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені докази наявні в матеріалах справи, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а відповідач у спірних правовідносинах, діяв відповідно до наданих йому повноважень у встановленому законом порядку, в зв'язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.

Рішення складене в повному обсязі 24 жовтня 2018 р.