Справа № 2040/6997/18
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 жовтня 2018 р. № 2040/6997/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, )
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (просп. Науки, буд. 48-А, корп. літ. І-ІІ, м. Харків, 61000, )
пропідтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Харківській області) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (далі - відповідач, ТОВ «ХНЦС», товариство) , в якому просить суд:

- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків;

- зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації".

Ухвалою від 27 серпня 2018 року відкрито спрощене провадження у зазначеній справі.

Ухвалою від 19 вересня 2018 року розгляд справи №2040/6997/18 за позовом призначено у судовому засіданні з викликом сторін одноособовим складом суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі п.п. 94.2.3 п. 94.1 ст. 94 ПКУ начальником ГУ ДФС у Харківській області прийнято Рішення про застосування арешту майна ТОВ «ХНЦС» у зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. На підставі вказаного рішення позивач просить суд задовольнити позов.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив через його необґрунтованість, посилаючись на судові рішення Верховного Суду у подібних справах.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 01.08.2018 року № 5543 та направлення від 03.08.2018 № 7469 здійснено вихід за податковою адресою підприємства ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації», а саме: 61072, м. Харків, пр-т Науки, буд. 48 А, літ І-ІІ з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ТОВ «Трейдер Вікторі» (код 40645802) за листопад 2016 року, ТОВ Трейд - Грант» (код 40821886) за квітень 2017 року, ТОВ «Пром - Юг Трейд» (код 40926832) за лютий, березень 2017 роу, ТОВ «ІНК» (код 40058517) за червень 2016 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від вищевказаних контрагентів - постачальників, відображення здійсненних фінансово - господарських операцій у податковій звітності.

При виході, за податковою адресою 61072, м. Харків, пр-т Науки, буд. 48А, літ І-ІІ 03.08.2018 року о 15-30 год. директору підприємства ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації» був відсутній за податковою адресою, про що складено акт від 03.08.2018 року № 6029.

При виході за податковою адресою 61072, м. Харків, пр-т Науки, буд. 48А, літ І-ІІ 06.08.2018 року о 10-15 год. директору підприємства ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації» ОСОБА_3 було надано копію наказу від 01.08.2018 року № 5543 та предявлено направлення на проведення перевірки від 03.08.2018 року № 7469, надані ГУ ДФС у Харківській області.

Директор підприємства отримав копію наказу № 5543 від 01.08.2018 та у подальшому відмовив у допущені до проведення перевірки.

Отже, головному державному ревізору - інспектору відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту було відмовлено у допуску до перевірки у звязку з чим було складено акт про відмову в допуску до проведення перевірки ТОВ «Харківський незалежний центр сертифікації від 06.08.2018 року № 6043/20-40-14-11-11/37365857.

Вказана відмова, в силу приписів ст. 94 ПК України, стала підставою видання рішення № 32695/10/20-40-14-11-18 від 07.08.2018 року "Про застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунках платника податків".

Вирішуючи вказаний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У силу положень п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно положень п. 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: 94.2.1. платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; 94.2.2. фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон ;94.2.3. платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; 94.2.4. відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; 94.2.5. відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; 94.2.6. платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; 94.2.7. платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; 94.2.8. платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявністю хоча б однієї з визначених статтею 94 ПК України обставин.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивачем як підставу для винесення рішення та накладення адміністративного арешту майна зазначено про відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення у відношенні нього документальної перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

У судовому засіданні представником позивача не заперечувалось, що примірник акту про відмову у допуску перевіряючих було одержано уповноваженою особою платника податків.

З приводу винесення позивачем, в результаті недопуску до проведення перевірки посадових осіб контролюючого органу, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна та коштів платника податків та необхідності підтвердження його обґрунтованості в судовому порядку, слід вказати наступне.

Відповідно до положень пунктів 94.4 - 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення. Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків , яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Положеннями даної статті поняття "умовного арешту майна" визначено як обмеження реалізації платника податків прав власності на відповідне майно.

Як вже зазначалось вище, 07.08.2018 року заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення № 32695/10/20-40-14-11-18 про застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунках платника податків, яким було вирішено: 1. застосувати умовний адміністративний арешт майна та коштів на рахунках платника податків ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" (), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: 61072, м. Харків, пр-т Науки, буд. 48 А, літ І-ІІ; 2. надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна та видаткові операції з рахунків платника податків ТОВ "Харківський незалежний центр сертифікації" ().

В силу приписів п. 94.10 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Суд зазначає, що особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів унормовано ст. 283 КАСУ, частина 1 якої передбачає, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо: 1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків; 2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

За приписами ч. 7 ст. 283 КАСУ у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Право звернутися з вимогами до суду в тому числі й про підтвердження обґрунтованості арешту в загальному порядку у контролюючого органу виникає лише в разі відмови судом у відкритті провадження за заявою (ч. 5 ст. 283 КАСУ).

Підпунктом 94.19.1. пункту 94.19. ст. 94 ПК України однією з підстав припинення адміністративного арешту майна платника податків є відсутність протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Таким чином, на час розгляду справи, рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача фактично припинило свою дію, у зв'язку зі спливом 96 годин для визнання арешту обґрунтованим.

Щодо решти позовних вимог, а саме: про зупинення видаткових операцій на рахунках, останні також не підлягають задоволенню зважаючи на наступне.

Статтею 94 Податкового кодексу України унормовано можливість прийняття рішення виключно про арешт коштів на рахунку платника податків, проте можливість зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків приписами цієї статті не передбачена.

Суд зазначає, що особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів унормовані ст. 283 КАСУ , згідно п. 1 ч. 1. якої передбачено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

У свою чергу, суд звертає увагу, що законодавцем згадано про такий захід податкового примусу як зупинення видаткових операцій на рахунках платника (п. 20.1.31, 20.1.32 ст.20, п.89.4 ст.89, п.91.4 ст.91 Податкового кодексу України), але не визначено, що відмова від допуску у проведенні перевірки є приводом для його застосування, зазначені норми ПКУ містять інші підстави для зупинення видаткових операцій на рахунках платника.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, через що останні є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський незалежний центр сертифікації" (просп. Науки, буд. 48-А, корп. літ. І-ІІ, м. Харків, 61000, ) про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 жовтня 2018 року.

Суддя Бадюков Ю.В.