Справа № 805/4040/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2018 року

Київ

справа №805/4040/16-а

адміністративне провадження №К/9901/39490/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2016 (суддя - Христофорова А.Б.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 (судді: Шишов О.О. (головуючий), Сіваченко І.В., Чебанов О.О.) у справі №805/4040/16-а за позовом Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Комунальне виробниче підприємство "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.10.2016 року №/15128/52/05-15-12-03-13-4.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що камеральна перевірки позивача проведена з порушенням вимог податкового законодавства, а отже відсутні правові наслідки такої.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017, задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.10.2016№/15128/52/05-15-12-03-13-4, яким донараховано штрафні санкції в розмірі 2 697,60грн.

4. Суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення, дійшли висновку про те, що під час камеральної перевірки перевіряються дані задекларовані у податковій звітності, а не досліджується своєчасність сплати платником податків податкових зобов'язань, відтак, висновки акту перевірки не можуть бути належними доказами щодо несвоєчасної сплати платником податків узгоджених зобов'язань, оскільки відповідач при проведенні камеральної перевірки вийшов за межі наданих йому прав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями суду апеляційної інстанції, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2014 рік від 02.03.2015 №, в якій самостійно визначено суми грошових зобов'язань з податку на прибуток.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2015 у справі №805/2366/15-а було розстрочено виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2015 у справі №805/2366/15-а за позовною заявою Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного Управління Міндоходів у Донецькій області до Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» про стягнення податкового боргу з податку на прибуток в сумі 714 388,16 грн з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків на 12 місяців шляхом перерахування коштів рівними платежами щомісячно з вересня 2015 року по липень 2016 року в сумі 59 500,00 грн та у серпні 2016 року - в сумі 59 888,16 грн починаючи з дня набрання ухвалою законної сили.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати податку на прибуток за 2014 рік розстроченого податкового боргу за рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі №805/2366/15року від 05.08.2015року, якою встановлені порушення строку сплати позивачем суми розстроченого податкового боргу з податку на прибуток за рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу по справі №805/2366/15року від 14.08.2015року, визначеного пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, про що складено акт від 28.09.2016року за №1741/05-15-12-03-00131133.

За результатами перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.10.2016 №/15128/52/05-15-12-03-13-4, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 2 697,60 грн.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач цитує норми матеріального та права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем, та висновки, що зазначені в акті перевірки. Касаційна скарга інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в запереченні на позовну заяву та в апеляційній скарзі контролюючим органом не вказано, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права скаржником не наведено.

Позивачем надано заперечення на касаційну скаргу відповідача до суду касаційної інстанції, відповідно до яких просить касаційну скаргу контролюючого органу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін, з посиланням на необґрунтованість такої скарги, з огляду на недотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства при проведення камеральної перевірки.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

9.1 Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20

Контролюючі органи мають право проводити перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

9.2 Пункт 75.1 статті 75

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

9.2.1 Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

9.3 Пункт 76.1 статті 76

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов'язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу.

А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об'єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

11. Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Таким чином, у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати питання своєчасності сплати податків, оскільки останні перебувають поза межами даної перевірки.

Питання ж своєчасності нарахування та сплати податків та зборів до внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII, положення якого набрали чинності з 01 січня 2017 року, могли бути предметом лише документальної перевірки, якій властиві інші ознаки в залежності від виду такої (виїзна, невиїзна, планова, позапланова).

На відміну від камеральної перевірки, документальна перевірка потребує наявності наказу про її призначення та обов'язкового доведення до відома платника податків про дату та місце її проведення, пред'явлення направлення на перевірку.

12. Разом з тим, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що за порушення строку сплати позивачем суми податкового зобов'язання з податку на прибуток, визначеного п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, в силу підпункту 31 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, контролюючий орган не повинен був застосовувати до нього штрафні санкції, враховуючи наступне.

Так, згідно з підпунктом 31 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України за наслідками діяльності у 2015 році штрафні (фінансові) санкції до платників податку на прибуток підприємств за порушення порядку обчислення, правильності заповнення податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та повноти його сплати не застосовуються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, штрафні санкції позивачу нараховано у зв'язку з порушенням строку сплати позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток протягом 2015 року, які були самостійно ним визначені та нараховані у податковій декларації від 02.03.2015 № за результатами діяльності у 2014 році.

За таких обставин, підпункт 31 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не може бути застосований у межах спірних правовідносин з огляду на те, що позивачем порушено терміни сплати податку на прибуток за наслідками діяльності у 2014 року, а не в 2015, як передбачено вказаною нормою, однак помилковість висновків судів попередніх інстанцій не призвела до прийняття невірного по суті спору рішення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

14. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в запереченні на позовну заяву, в апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

15. Зважаючи на вимоги наведених норм права, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, правильним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність у відповідача повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати позивачем податків, оскільки, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.

У даному випадку, відповідач, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв'язку з чим прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення - рішення не є правомірним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

17. Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що посилання податкового органу у касаційній скарзі на виявлені порушення, які зафіксовані актом перевірки, є безпідставними, оскільки відповідач до 01 січня 2017 року не був наділений правом перевіряти своєчасність справляння платником податків узгоджених сум грошового зобов'язання в межах камеральної перевірки, чим порушив вимоги підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, що свідчить про незаконність перевірки та відсутність правових наслідків такої.

18. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи статті 20, 75, 76 Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 слід залишити без задоволення.

19. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.02.2017 у справі №805/4040/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду