Справа № 2040/6171/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 жовтня 2018 р. № 2040/6171/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (61002, АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Харківській області від 09.07.2018 №795 Про накладення дисциплінарних стягнень на працівників Харківського ВП ГУНП в Харківській області в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на ст. Харків-Пасажирський Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.07.2018 року № 178 о/с в частині звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на ст. Харків-Пасажирський Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області зі служби в поліції згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до ОСОБА_4 статуту Національної поліції України);

поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції ст. Харків - Пасажирський Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області з поновленням та виплатою йому всього передбаченого чинним законодавством грошового та речового забезпечення за встановленими нормами, відповідно до його посади, спеціального звання та вислуги за час вимушеного прогулу з 10.07.2018 р. по день поновлення на роботі, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в поліції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накази від 09.07.2018 №795 та від 10.07.2018 року № 178 о/с, у відповідній частині, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач поновленню на службі в поліції на посаді поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції ст. Харків - Пасажирський Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що у період з 28.08.2013 року по 06.11.2015 року позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ у Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області(а.с.16).

З 07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції України у Харківській області(а.с.16).

Посадовими особами поліції під час перегляду Інтернет ресурсу «ФЕЙСБУК» було виявлено відеозапис, на якому поліцейські застосовували неправомірні заходи фізичного впливу до невідомого громадянина. Під час проведення попередньої перевірки було встановлено, що вказана подія відбулась 07.07.2018 р. у приміщенні відділення поліції на станції Харків - Пасажирський Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області за участю поліцейського сектору патрульної поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1, який знаходився на службі у однострої з табельною вогнепальною зброєю.

Відповідно вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 № 230, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073, т.в.о. начальника рапортом просив дозволу у начальника ГУНП в Харківській області на проведення службового розслідування за вказаним фактом(а.с.29).

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2018 р. №1127 призначено службове розслідування та відсторонено позивача від виконання службових обовязків(а.с.30).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 09.07.2018 р.(а.с.31-35).

Особа, якій доручено проведення службового розслідування, дійшла до наступного висновку «вважати порушенням службової дисципліни, абз. 1, 2, 3 ч. 7 ОСОБА_4 статуту ОВС України, п.1, ч. 1 ст.18 та п. 4 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 2 ч. 1 та п. 1 ч. 2 розділу ІІ та п. 3 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. №1179, п.10.3 функціональних обовязків, затверджених 02.01.2018 р. начальником Холодногірського ВП полковником поліції ОСОБА_5, у частині належного виконання службових обовязків, відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського. Де зазначено, що поліцейському заборонено: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність поводження чи покарання. Поліцейського сектору патрульної поліції відділу поліції на станції Харків-Пасажирський Холодногірського ВП ГУНП у Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнити з Національної поліції України».

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.07.2018 р. №795 притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності(а.с.36).

На підставі наказу від 09.07.2018 р. №795, начальником генералом поліції третього рангу прийнято наказ від 10.07.2018 р. №178 о/с, яким за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до ОСОБА_4 статуту Національної поліції України) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції ст. Харків - Пасажирський Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області - звільнено(а.с.17).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Припасами ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 та ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський зобовязаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у ч. 1 ст. 64 Закону України Про Національну поліцію, та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень, визначаються ОСОБА_4 статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача визначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до ОСОБА_4 статуту Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1, 3 ОСОБА_4 статуту Національної поліції України, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обовязків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобовязує поліцейського:

поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обовязки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ОСОБА_4 статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

ОСОБА_4 проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обовязків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції(ч.1.ст.12 Статуту).

Приписами ст. 13 ОСОБА_4 статуту Національної поліції України встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 ОСОБА_4 статуту Національної поліції України встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та обєктивного зясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013 р.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, повязані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Приписами п. 2.2, 2.5, 2.6 Інструкції №230 встановлено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1 - 2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Приписами п. 5.1 5.4 Інструкції встановлено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Суд вважає за необхідне вказати, що службове розслідування призначене наказом від 09.07.2018 р.(а.с.30).

З матеріалів справи встановлено, що 09.07.2018 під час моніторингу мережі Інтернет за електронним посиланням: https://www.facebook.com/kharkivl654/videos/305902/ був виявлений відеозапис від 08.07.2018 про події, які відбулися 07.07.2018 у фойє відділення поліції на станції Харків-Пасажирський Холодногірського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Переглядом відеозапису (а.с.27) встановлено, що в приміщенні відділення поліції на станції Харків-Пасажирський Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області працівник поліції наказує громадянину стати поперед нього, а потім завдає йому удару ногою по сідницях, після чого робить розворот та хапається за свою ногу. В подальшому на відеозаписі зявляється ще два чоловіки однострої поліцейських. Та вже інший працівник наносить громадянину удар по схрещеним рукам, які прижаті до лоба.

Судом встановлено, що 07.07.2018 з 08.00 до 20.00 на патрулювання з охорони громадського порядку та публічної безпеки на станцію Харків - Пасажирський заступив старший сержант поліції ОСОБА_1, яким отримано табельну вогнепальну зброю(а.с.37-39).

Згідно Інструкції №230, забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акту про її відмову в наданні письмового пояснення.

Позивач ОСОБА_1 09.07.2018 р. надав письмові пояснення(а.с.40), в яких вказав, що 07.07.2018 р. він перебував на службі. ОСОБА_6, особа без визначеного місця проживання, зайшов до службового приміщення, привітався та попросив грошей або їжі. У вестибюлі першого поверху станції Харків-Пасажирський позивач ОСОБА_1 жартома вдарив ногою ОСОБА_6 по сідниці, так як вони знайомі більше року. Сергій просив у позивача цигарки, які останній йому надав.

Як вказувалось судом вище, за результатами проведеного службового розслідування складено висновок (а.с.32-35) та наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 09.07.2018 р.(а.с.36).

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 не зміг надати пояснення з якою метою він під час проходження служби застосував до особи без визначеного місця проживання заходи фізичного впливу.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що подібні випадки негативно впливають на імідж як поліції, так і органів державної влади загалом, підривають віру громадян у спроможність поліції на високому професійному рівні здійснювати покладені на неї завдання з охорони громадського порядку та боротьби зі злочинністю.

З урахуванням наведеного, відповідачем правомірно призначено та проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обовязків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України затверджені Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до п. 1 розділу І Правил ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обовязком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Приписами п. 1, 2 розділу ІІ Правил під час виконання службових обовязків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обовязки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Під час виконання службових обовязків поліцейському заборонено, зокрема, сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Враховуючи наявність встановлених під час розгляду судом справи фактів порушення позивачем ОСОБА_4 статуту, Правил етичної поведінки поліцейських та Закону України "Про Національну поліцію", а також не дотримання позивачем службової дисципліни та присяги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказів області від 09.07.2018 №795, від 10.07.2018 року № 178 о/с є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відносно частини позовних вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення суд зазначає, що вказані позовні вимоги є похідними вимогами від первинних позовних вимог, а з огляду на висновок суду про відмову у скасуванні наказів, вказані вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (61002, АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.