Справа № 818/966/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/966/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бенедик А.П.

суддів: Гуцала М.І. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Савицька Н.В.) від 24.05.2018р. (повний текст рішення складено 29.05.2018р.) по справі №818/966/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, викладену у листі від 03.03.2018 №Ц-407/0/5-18-202/6-18;

- зобовязати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14.11.2017 звернулася до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Листом від 28.11.2017 відмовив у затвердженні проекту землеустрою з підстав, які визнані протиправними рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 у справі №818/1904/17. Рішенням суду зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :03:002:0061) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

На виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 у справі №818/1904/17 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було повторно розглянуто питання щодо затвердження проекту землеустрою, однак листом від 03.03.2018 за №Ц-407/0/5-18-202/6-18 вдруге відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні вищевказаного проекту землеустрою з підстав, що не передбачені законодавством.

Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :03:002:0061) позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, викладену у листі від 03.03.2018 № Ц- 407/0/5-18/202/6-18.

У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :03:002:0061) позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області - відмовлено.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :03:002:0061) позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області; в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийняте при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим підлягає скасуванні в цій частині.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційною скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 14.11.2017 ОСОБА_1 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області.

Листом від 28.11.2017 відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою з підстав, не передбачених ст.118 ЗК України.

Не погодившись з даною відмовою, ОСОБА_1 оскаржила її в судовому порядку.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 по справі №818/1904/17 адміністративний позов задоволено. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.11.2017 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :03:002:0061) у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області та прийняти відповідне рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Отримавши вказане рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.01.2018 у справі №818/1904/17, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 14.11.2017 та листом від 003.03.2018 за №Ц-407/0/5-18-202/6-18 вдруге відмовило ОСОБА_1 у затвердженні вищевказаного проекту землеустрою.

Позивач звернулась до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :03:002:0061) позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області, викладену у листі від 03.03.2018 № Ц- 407/0/5-18/202/6-18 є протиправною, а тому підлягає скасуванню. В свою чергу, у зв'язку із передачею земельної ділянки до комунальної власності, у відповідача відсутні повноваження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ч. 1 ст. 308. КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Оскільки рішення суду в частині задоволення позовних вимог жодною із сторін не оскаржується, на підставі положень ч. 1 ст. 308 КАС України не підлягає апеляційному перегляду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1, 2 та п."а" ч.3 ст. 22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно ч. 1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.3 ст.116 ЗК України).

Згідно положень ч.ч. 6-9 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч. 6 ст. 186-1 ЗК України).

Згідно положень статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України Про місцеве самоврядування в Україні.

Згідно положень статті 25 вказаного Закону, сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповіло до ч. 1 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.18 №60-р Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад, доручено Держгеокадастру розпочати з 1 лютого 2018 року передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних обєднаних територіальних громад, крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області прийнято наказ від 04.04.18 №394 Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність та за ОСОБА_3 приймання-передачі передано Бездрицькій сільській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 351,3786 га, розташованих за межами населених пунктів на території Бездрицької обєднаної територіальної громади Сумського району Сумської області згідно з додатком до наказу та додатком до ОСОБА_3 приймання-передачі земельних ділянок. У даному додатку зазначено кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0061, місце розташування, площа, цільове призначення земельної ділянки, з проектом про затвердження якої звернулась позивач.

Згідно наданого суду Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на дану земельну ділянку від 23.04.2018 реєстрація відбулась 17.04.2018, рішення про державну реєстрацію - 23.04.2018.

Таким чином, на час судового розгляду, форма власності переданої Бездрицькій сільській обєднаній територіальній громаді по наказу від 04.04.2018 № 394 земельної ділянки - комунальна. В звязку з чим, на даний час відповідач не є розпорядником даної земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача повноважень щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства у зв'язку із передачею земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0061) до комунальної власності.

Колегія суддів відхиляє посилання заявника апеляційної скарги щодо неправомірності передачі відповідачем земельної ділянки Бездрицькій сільській обєднаній територіальній громаді та незаконності наказу від 04.04.2018 № 394, оскільки правомірність вказаних дій та законність вказаного наказу не є предметом спору по даній справі. Позивач, не погоджуючись із вказаними діями та наказом, не позбавлений можливості оскаржити їх до суду.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018р. по справі №818/966/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 26.10.2018 року.