Справа № 0940/1563/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" жовтня 2018 р. справа № 0940/1563/18
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, до Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо скасування реєстрації та зобовязання поновлення реєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz S350, -
ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_1М.), 28.08.2018 звернувся в суд з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, РСЦ МВС в області) про визнання протиправними дій щодо скасування реєстрації та зобовязання поновлення реєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz S350.
Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач безпідставно обмежив належне право володіти, користуватися і розпоряджатися автомобілем марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску, які гарантовані статтею 41 Конституції України та статтею 321 Цивільного кодексу України (надалі по тексту також ЦК України). У звязку із вказаним просить суд визнати протиправним дій відповідача щодо скасування реєстрації та зобовязання поновлення реєстрації автомобіля, належного ОСОБА_1
Івано-Франківським окружним адміністративним судом, за наслідками виконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с.21-23, 36-40), 19.09.2018, відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у письмовому провадженні (а.с.1-3).
Таким чином, на переконання відповідача, вимоги заявлені в позовній заяві є у повній мірі безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем, на виконання вимог пункту 6 резолютивної частини ухвали суду про відкриття провадження від 19.08.2018, подано копії усіх документів, які стали підставою, для вчинення оскаржуваних дій (а.с.61-107).
ОСОБА_1 12.10.2018 через канцелярію суду подав відповіді на відзив, в якому зазначив, що позивач придбав вже зареєстрований транспортний засіб, який проходив перевірку в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС при первинній реєстрації за ОСОБА_3, а в подальшому 08.02.2017 Територіальним сервісним центром 2642 перереєстрований на позивача. Таким чином, автомобіль неодноразово проходив документальну перевірку на наявність всіх документів, а також відповідну перевірку у експертів на огляд і ідентифікацію номерів складових частин. Вкотре наголосив, скасуванню реєстрації транспортного засобу слугувала постанова слідчого, в якій викладені лише припущення щодо ймовірної підробки документів, поданих для первинної реєстрації, а не перереєстрації. З приводу порушення строків позовної давності із тих підстав, що про скасування реєстраційних дій ОСОБА_1 повинен був знати ще в жовтні та листопаді 2017 року із листів відповідача, то позивач зазначив про необізнаність з приводу таких листів та їх змісту, так як вказаних письмових повідомлень від 19.10.2017 і 23.11.2017 він не отримував, а пошукова база даних відстеження поштових відстеження ПАТ "Укрпошта" свідчить про повернення останніх відправнику без врученню адресату (а.с.112-118).
16.10.2018 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (а.с.121-125). Відповідач наголосив, що в повноваження працівників РСЦ МВС при виконанні покладених завдань не входить здійснення перевірок видачі сертифікатів відповідності органами із сертифікації для індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, партій частин та обладнання (в тому числі щодо ТОВ "Рівнестандарт"). Зазначив, що передумовою вчинення оскаржуваних дій стало виконання законних вимог та процесуальних рішень слідчого, решта доводів відповідача не змінилася і відповідає позиції, викладеній у відзиві на позов. Наголосив на обізнаності позивача про вчинені відповідачем дій ще з 2017 року.
Вирішуючи питання про дотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду із вказаним позовом, суд зазначає наступне.
Враховуючи те, що відповідач не подав в суд відповідне письмове клопотання чи заяву про розгляд судом вимог про залишення адміністративного позову без розгляду, у суду наявні усі процесуальні підстави вирішити таке питання у даному рішенні суду без постановлення окремої ухвали у письмовому провадженні.
Інших доказів оповіщення позивача до 01.08.2018 про вчинення 17.10.2017 і 22.11.2017 дій по скасуванні реєстраційних дій, відповідач суду не надав.
Разом із адміністративним позовом ОСОБА_4 подав лист Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області від 01.08.2018 за №31/17-32аз, листи Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 20.08.2018 за №31/9/3931 і від 23.08.2018 за №31/9/4009, в яких містяться відомості про вчинення дій по скасуванню реєстрації автомобіля (а.с.15, 17, 19). Позивач стверджує, що саме із змісту таких листів він дізнався про порушене право на вільне володіння належним йому майном та про наявність протиправних дій відповідача.
Суд відзначає, що у відзиві відповідач вказує на вчинення двох дій, а саме: 17.10.2017 і 22.11.2017 щодо скасування первинної реєстрації автомобіля і наступної перереєстрації на позивача, у звязку із зміною власника транспортного засобу, які мали місце 04.02.2017 і 08.02.2017. Проте, у відзиві зазначає лише про один лист від 01.08.2018 за №31/17-32аз, і долучив до відзиву саме це один лист.
Про який саме лист відповідач відправив 23.11.2017, і якого змісту, відповідач суд не повідомив, копії відповідних доказів не надав.
Вказане свідчить про неналежність доводів відповідача і відповідного обґрунтування із посиланням на відповідний лист ТОВ "Рівнестандарт".
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування згаданих аргументів і доводів позивача. Відтак, у суду відсутні правові підстави вважати, що позивач порушив строки звернення до суду, встановлені статтею 122 КАС України, перебіг яких слід обчислювати з серпня 2018 року.
Суд, розглянувши у порядку письмового провадження за правилами, встановленими статтею 263 КАС України дану адміністративну справу, вивчивши зміст відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення відповіді на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
ТСЦ 2643 РСЦ МВС в області як структурний підрозділ відповідача 04.02.2017 здійснило первинну реєстрацію автомобіля марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску.
08.02.2017 ТСЦ 2643 РСЦ МВС в області провело дії по перереєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску. Такі дії вчинені на підставі договору купівлі-продажу №5665/17/486, укладеного 07.02.2017 в субєкта господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицьке Розвиткове Товариство" з ОСОБА_3 на позивача ОСОБА_1. Позивачу видано державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХО 967444 (а.с.91-101).
В той же день, 08.02.2017, в Територіальному сервісному центі МВС у м. Львів 4641 позивач здійснив операцію перереєстрації автомобіля при заміні державного номерного знаку, отримавши відповідний знак НОМЕР_3 і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХМ 034261 (а.с.14, 16, 18).
Про скасування державної реєстрації відповідач вчинив дії щодо повідомлення позивача листом №31/9/3106 від 18.10.2017 (а.с.102), втім, як встановлено судом, таке повідомлення з незалежних від РСЦ МВС в області причин не отримано ОСОБА_1 (а.с.116-118).
Позивач як власник автомобіля марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску, вважаючи, що його право на володіння, розпорядженні і користування майном порушено, звернувся в суд із вимогою про визнання протиправними дій РСЦ МВС в області щодо скасування реєстрації та зобовязання поновлення реєстрації транспортного засобу.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами частини 1 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 за №3353-ХІІ (надалі по тексту також Закон №3353-ХІІ) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Відповідно до частин 1-3 статті 34 Закону №3353-ХІІ державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
За приписами частин 1, 2 статті 37 Закону №3353-ХІІ забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери, складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Експлуатація транспортних засобів також забороняється в разі: порушення вимог щодо їх переобладнання; порушення порядку встановлення і використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв; виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення.
Єдина на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, встановлена відповідним Порядок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 за №1388 (надалі по тексту також Порядок №1388), а також Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформленні і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 за №379 (надалі по тексту також Інструкція №379).
Пунктами 2, 3 Порядку №1388 визначено, що він є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (надалі по тексту також сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.
Пунктом 8 Порядку №1388 передбачений вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, які мають ідентифікаційні номери.
Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (надалі по тексту також правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС (пункт 10 Порядку №1388).
Згідно абзацу 1 пункту 15 Порядку №1388, зокрема, визначено, що під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у зв'язку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів.
До переліку перевірочних дій, які вчиняються при здійсненні державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу, визначених абзацом 1 пункту 15 Порядку №1388, віднесено також - установлення відповідності конструкції, що проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС.
Відповідно до приписів абзаців 1-3 пункту 40 Порядку №1388 зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.
Дозволяється проводити огляд транспортних засобів, які знімаються з обліку, за їх місцезнаходженням з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку. Такий огляд оформляється фахівцем експертної служби МВС відповідним актом, засвідчується його підписом та скріплюється печаткою адміністратора сервісного центру МВС.
У разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в уповноважених органах МВС, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, уповноважені особи сервісних центрів МВС оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до органів доходів і зборів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.
За змістом пункту 5.7. Інструкції №379 на підставі документів, що підтверджують встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин ТЗ, виявлення ТЗ, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в Центрі, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами, таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв'язку з незаконним заволодінням, або інформацію про реєстрацію яких несанкціоновано внесено до автоматизованої бази даних АІС "Автомобіль" та (або) Єдиного державного реєстру Державтоінспекції, працівники Центру оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку ТЗ і передають усі відповідні документи до органу досудового розслідування для подальшого проведення перевірки. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.
Системний та послідовний аналіз вказаних положень Порядку №1388 і Інструкції №379 свідчить, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів, поряд з іншим, проводиться на підставі документів, які засвідчують відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху. Така відповідності конструкції і технічного стану конкретної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, підтверджується сертифікатом відповідності. До переліку перевірочних дій, які вчиняються уповноваженими особами сервісного центру МВС при здійсненні державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу віднесено також установлення відповідності конструкції. Водночас, у разі встановлення факту - виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих) за фіктивними чи підробленими документами, уповноважені особи сервісних центрів МВС вправі скасовувати державну реєстрацію (перереєстрацію) таких транспортних засобів, які, при цьому оформляють в установленому порядку необхідні документи. Встановлення вказаного факт (фіктивності чи підроблення документів) має бути підтверджено на підставі відповідних документів.
Таким чином, на переконання відповідача, в розумінні пункту 5.7. Інструкції №379, у спірних відносинах документом, який підтверджує встановлення факту наявності підстав (обставин) для скасування реєстрації, визначених абзацом 3 пункту 40 Порядку №1388, щодо фіктивності чи підроблення документів, на підставі яких здійснена первинна реєстрація і перереєстрація належного позивачу автомобіля, є постанова слідчого від 09.10.2017 і рішення ТОВ "Рівнестандарт" від 03.08.2017 за №1/17.
Суд наголошує, що коментованим Порядком №1388 і Інструкцією №379 визначено про необхідність встановлення факту реєстрації (перереєстрації) автомобіля за фіктивними чи підробленими документами, і такі нормативно-правові акти не визначають, яким саме документом повинно бути встановлено такі обставини та підстави. Втім, суд погоджується із аргументами позивача, про те, що зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, слід врахувати й те, що за змістом частини 1 статті 77 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Так, резолютивною частиною постанови слідчого від 09.10.2017, серед іншого, постановлено:
- розглянути дану постанову і усунути причини вчинення кримінального правопорушення, а також умови, які їм сприяли, зокрема, вчинення злочинів стало можливим внаслідок неналежного виконання своїх службових обовязків працівниками Регіонального сервісного центу МВС в Івано-Франківській області при перевірки паспортних даних та осіб в ході реєстрації та перереєстрації транспортних засобів;
Відповідач не надав суду жодного пояснення, в чому саме полягає неналежне виконання службових обовязків працівниками РСЦ МВС в області, вчинених при перевірці паспортних даних та осіб в ході реєстрації і перереєстрації транспортних засобів. Не містить відповідного обґрунтування з даного приводу описова і мотивувальні частини постанови слідчого від 09.10.2017.
Також в матеріалах, поданих відповідачем, відсутні докази, які б засвідчили неналежне виконання обовязків посадовими особами РСЦ МВС в області із вказаного вище приводу, в тому числі відповідний висновок службового розслідування.
Щодо вирішення питання скасувати державну реєстрацію, перереєстрацію автомобіля, суд вище обґрунтував, що факт підробки чи фіктивності документів, має бути встановлений відповідними засобами доказування, які, на переконання суду, можуть бути отримані в тому числі і при проведенні досудового розслідування і судового розгляду кримінальних проваджень.
Вказані вище обставини не мають жодного відношення до даної адміністративної справи.
Із вказаного суд може зробити припущення, що при первинній реєстрації не позивачем, а громадянкою ОСОБА_3 подано митну декларацію форми МД-2 №209000020/2016/001972 на ввезений повністю укомплектований кузов для легкового автомобіля, який з 08.02.2017 належить позивачу, а до ТОВ "Рівнестандарт" митну декларацію з частково іншим змістом (щодо окремих характеристики автомобіля) з метою отримання сертифікату відповідності. Саме така обставина, зі змісту постанови слідчого, стало підставою для прийняття 03.08.2017 ТОВ "Рівнестандарт" рішення про скасування дії сертифіката, який виданий таким же товариством 18.01.2017.
З даного приводу суд звертає увагу на наступне.
По третє, ні у вказаній постанові, ні в матеріалах поданих відповідачем, не містяться жодних доказів, які б підтверджували те, що за такою (такими) декларацією (деклараціями) відповідними контролюючими органами не проведено всіх обовязкових перевірочних процедур при переміщенні через митний кордон України автомобіля, силового агрегату чи інших складових транспортного засобу, а також щодо сплати чи несплати усіх обовязкових платежів при розмитненні такого товару (товарів: кузова, двигуна, інших складових і комплектуючих автомобіля).
По четверте, згідно пункту 31 митної декларації форми МД-2 №209000020/2016/001972, яка надану суду відповідачем як та, що представлена при проведенні первинної реєстрації автомобіля, окрім вказаного у постанові слідчого від 09.10.2017 опису товару, міститься також наступна інформація "на кузові відсутні в зборі: силовий агрегат, передня і задня підвіски, система випуску відпрацьованих газів, трансмісія, а також інші складові, що визначені в доповненні до декларації". Тобто, кузов автомобіля не є повністю укомплектований. Відтак, така інформація, виходячи із даних поданих відповідачем, не відповідає змісту постанови слідчого про те, що структурному підрозділу РСЦ МВС в області подано митну декларацію на "повністю укомплектований кузов для легкового автомобіля "Mercedes-Benz S350".
По четверте, ні в матеріалах первинної реєстрації автомобіля, ні в матеріалах долучених слідчим до постанови не містяться даних про підробку чи фіктивність повністю або окремих частин митної декларації форми МД-2 №209000020/2016/001972, яку громадянка ОСОБА_3 04.02.2017 подала для вчинення первинної державної реєстрації автомобіля, який з 08.02.2017 перейшов у власність позивача.
По пяте, лист ТОВ "Рівнестандарт" за №82 від 07.08.2017 (адресованого слідчому) і рішення ТОВ "Рівнестандарт" №1/17 від 03.2017 про скасування дії сертифікату відповідності, не містить даних (інформації) про безпосередні причини і фактичні обставини скасування, тобто в чому саме мало місце подання документів із фіктивними чи підробленими даними (а.с.65-66).
На переконання суду, вказане свідчить, що матеріали, які в жовтні 2017 року надійшли в РСУ МВС в області від Слідчого управління Головного управління національної поліції в Рівненській області листом за №8515/24-17 не містять встановленого факту підробки чи фіктивності саме тих документів, які стали підставою для проведення 04.02.2017 первинної реєстрації, належного з 08.02.2017 автомобіля позивачу.
Суд звертає увагу, що приписами коментованих нормативно-правових актів як підстави для скасування державної реєстрації визначено встановлення "фіктивності чи підробки документів". В той же час, у спірних відносинах має місце скасування дії, одного із документів, які були підставою для первинної реєстрації автомобіля, що не відповідає складу порушення визначеного, пунктом 40 Порядку і пункту 5.7. Інструкції.
Не обґрунтував також відповідач в чому саме можлива фіктивність скасованого сертифікату відповідності, які саме дані, зазначені в ньому, не відповідають фактичним обставинам, характеристика чи особливостям саме тієї марки і моделі транспортного засобу, який з 08.02.2017 належить позивачу.
Втім, якщо відповідні докази фіктивності чи підроблення документів мали місце, станом на 04.02.2017, 08.02.2017, в тому числі і в жовтні 2017 року, останні мали б бути скеровані до відповідача листом від 09.10.2017 за №8515/24-17.
Слушними є доводами позивача про те, що зміст і обсяг будь якого доказу в кримінальному провадженні про можливу фальсифікацію чи підробку документів має бути оцінений кінцевим судовим рішенням відповідного суду, за наслідком судового розгляду відповідної кримінальної справи.
Крім того, суд зауважує, що під час вчинення дій з реєстрації автомобіля відповідач не був позбавлений можливості здійснити перевірку видачі сертифікату відповідності, у разі наявності сумніву щодо поданих документів. Такий обовязок, серед іншого, як зазначив суд вище визначений абзацом 1 пункту 15 Порядку №1388.
Також необхідно відмітити, що відповідач не подав суду "оформлені в установленому порядку необхідні документи", які передували скасуванню державної реєстрації (перереєстрацію) автомобіля, як цього вимагає абзац 3 пункту 40 Порядку №1388 і пункт 5.7. Інструкції №379.
Не надав відповідач суду докази в частині виконання вимог абзац 3 пункту 40 Порядку №1388 і пункт 5.7. Інструкції №379, а саме : "якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби".
Крім того, відповідач не повідомив суд про фактичну наявність чи відсутність рішень, яким безпосередньо скасовані реєстраційні дії, вичинені 04.02.2017 і 08.02.2017.
Про причини не подання таких документів і доказів, відповідач суд не повідомив.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На переконання суду, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, окрім доказування правових підстав для рішення (його правомірності), повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що дії відповідача у формі скасування державної перереєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску, не відповідає визначеним нормам Порядку №1388 і Інструкції №379, які дають підстави для скасування державної реєстрації транспортного засобу, а тому підлягають визнанню протиправними.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обовязків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як свідчать встановлені в суді обставини, відповідач, вчиняючи оскаржувані дії, діяв не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах.
Вирішуючи питання про визначення конкретного способу відновлення порушеного права у спірних правовідносинах, суд відзначає слідуюче.
Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає фактичним обставинам справи та чинних нормативно-правовим актам, у звязку з дією яких ОСОБА_1 правомірно набув право власності на транспортний засіб.
Таке право 08.02.2017 у встановленому нормами Порядку №1388 і Інструкції №379 на підставі чинних усіх документів було зареєстровано відповідачем, про що останній видав відповідний реєстраційний документ і державний номерний знак.
Суд звертає увагу, що виготовлення, отримання, складання і подавання усіх необхідних документів, на підставі яких 04.02.2017 відповідачем здійснено первинну реєстрацію автомобіля, знаходилося поза межами впливу ОСОБА_1 як чергового власника транспортного засобу, який після його придбання 07.02.2017 на підставі цивільно-правового договору, 08.02.2017 звернувся за відповідною реєстрацією свого права власності.
Як встановлено документи, які підтверджують переміщення автомобіля (його складових частин) через митний кордон України, подальшого їх придбання, складання, відповідності конструкції і технічного стану конкретної марки (моделі) транспортного засобу та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, подала саме ОСОБА_3. Отож постає питання чи може ОСОБА_1 нести відповідальність за ймовірні порушення, як вважає відповідач, що мало місце під час первинної реєстрації автомобіля.
Вирішення цього питання зокрема і спору загалом повинно узгоджуватися з міжнародними зобов'язаннями України, зокрема тими, які випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі по тексту також Конвенція), яку ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 за №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі по тексту також ЄСПЛ).
Застосовуючи ці принципи до справи, що розглядається, суд звертає увагу, що відносини щодо первинної державної реєстрації транспортного засобу (04.02.2017), на який позивач в подальшому набув права власності за правочином від 07.02.2017 (а.с.92), виникли між ОСОБА_3 та відповідачем, тобто без участі позивача. ОСОБА_1, при перереєстрації транспортного засобу, мав підстави сподіватися на те, що всі первинні реєстраційні дії РСЦ МВС в області є добросовісними і дотримані умови, необхідні для майбутнього придбання автомобіля і перереєстрації відповідного права власності. За таких обставин покладення на ОСОБА_1 негативних наслідків недотримання процедури здійснення первинної реєстрації автомобіля, до того ж без пропозиції щодо виплати належного відшкодування, навіть якщо припустити, що такі порушення мали місце, призведе до покладення на нього надмірного індивідуального тягаря, а тому є непропорційним та несумісним з принципом верховенства права.
З огляду на це, стверджувані у відзиві на позов порушення, які виявленні після перереєстрації автомобіля, і мали місце при первинній реєстрації транспортного засобу, не можуть бути підставою для скасування державної перереєстрації належного позивачу майна.
Щодо порушення права на мирне володіння майном
В контексті дотримання прав, гарантованих Конвенцією, суд звертає увагу на статтю 1 Першого протоколу до Конвенції, яка передбачає право на мирне володіння майном.
Насамперед, необхідно з'ясувати чи поширюється Конвенція на спірні правовідносини, зокрема чи є державна реєстрація транспортного засобу "майном".
Так, за змістом абзаців 1, 2 пункту 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС, забороняється.
Таким чином, реєстраційний документ свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХО 967444 від 08.02.2017, який виданий позивачу за наслідками перереєстрації автомобіля, у звязку з його придбанням 07.02.2017, є дозвільним документом, який визначав для ОСОБА_1 належне право володіння, користування, розпорядження і експлуатацію транспортного засобу Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Отже особу може бути позбавлено її майна лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Насамперед, суд звертає увагу, що формально скасування реєстраційних дій щодо первинної реєстрації та подальшої перереєстрації автомобіля мало на меті усунення порушень порядку реєстрації транспортного засобу. Однак внаслідок таких дій ОСОБА_1 позбавлено права на володіння, користування, розпорядження і експлуатацію власного майна
Отже, мало місце "втручання" у право на майно.
У результаті тривалої практики ЄСПЛ виробив критерії оцінки дотримання статті 1 Першого протоколу. Вони наводяться у багатьох рішеннях. Для прикладу, у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010, пункти 38-39) ЄСПЛ навів загальні принципи застосування статті 1 Першого протоколу (наводяться без посилання на інші рішення) і зазначив:
(…) ця стаття по суті, гарантує право власності і містить три окремі норми: перша норма, що сформульована у першому реченні частини першої та має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння своїм майном; друга, що міститься в другому реченні частини першої цієї статті, стосується позбавлення особи її майна і певним чином це обумовлює; третя норма, зазначена в частині другій, стосується, зокрема, права держави регулювати питання користування майном. Однак ці три норми не можна розглядати як "окремі", тобто не пов'язані між собою: друга і третя норми стосуються певних випадків втручання у право на мирне володіння майном і, отже, мають тлумачитись у світлі загального принципу, проголошеного першою нормою (…).
Будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (…).
Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (…) Хоча проблему відносно тлумачення національного законодавства мають вирішувати передусім національні органи влади, зокрема суди, завдання суду полягає в тому, щоб з'ясувати, чи не суперечить результат такого тлумачення положенням Конвенції (…).
Аналізуючи "законність" втручання, суд звертає увагу, що правовідносини щодо реєстрації транспортних засобів регулюються як вже зазначено вище Порядком №1388 і Інструкцією №379.
ОСОБА_1 було видано реєстраційне свідоцтво СХО 967444 від 08.02.2017. Відтак, з моменту видачі цього документа позивач міг вважатися власником автомобіля.
Підстави скасування реєстрації (перереєстрації) визначені в абзаці 3 пункту 40 Порядку №1388 і пункту 5.7. Інструкції №379.
Таким чином, вказаними нормативно-правовими актами передбачено виключні підстави скасування реєстрації. Однак такої підстави як скасування дії одного із документів, на підставі якого проведено первинну реєстрацію, і який був чинним на час такої реєстрації і подальшої перереєстрації, не передбачено Порядком №1388 і Інструкцією №379.
Суд звертає увагу, що Порядком №1388 і Інструкцією №379 передбачено можливість скасування реєстрації за випадку встановлення факту фіктивності чи підробки документів, які стали підставою для реєстрації. Втім, як зазначив суд в спірному випадку, відповідач не на дав достатніх доказів на підтвердження таких обставин.
Відтак, правових підстав для скасування реєстрації (перереєстрації) за позивачем транспортного засобу не доведено, а отже втручання у право на мирне володіння майном не можна вважати таким, що відбулось "на умовах, передбачених законом". Відтак мало місце порушення статті 1 Першого протоколу.
Оскільки не дотримано умови "законності" втручання, необхідність в аналізі відповідності втручання інтересам суспільства відпадає.
Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.
В даній справі суд не вирішує питання щодо відновлення реєстраційних дій в частині первинної реєстрації автомобіля від 04.02.2017, так як така дія стосується безпосередньо правовідносин за участю попереднього власника громадянки ОСОБА_3, яка не є позивачем в даному провадженні.
Саме громадянка ОСОБА_3 була власником автомобіля станом на 04.02.2017, день здійснення первинної державної реєстрації вказаного транспортного засобу, і яка безпосередньо є замовником частини документів, на підставі яких вчиненні зазначені первинні реєстраційні дії щодо автомобіля марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що позивач за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 704,80 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція 28.08.2018 за №1-2167К (а.с.4).
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, повязаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області щодо скасування державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу від 08.02.2017, вчиненої у відношенні до автомобіля марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску, який з 08.02.2017 зареєстрований і належить ОСОБА_1.
Зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС в Івано-Франківській області поновити (відновити) державну реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу від 08.02.2017, вчиненої у відношенні до автомобіля марки Mercedes-Benz S350, VIN №WDD2221331A193572, 2015 року випуску, який з 08.02.2017 зареєстрований і належить ОСОБА_1.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області (ідентифікаційний номер юридичної особи 40112212) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) сплачений судовий збір в розмірі 708,40 гривень (сімсот вісім гривень сорок копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4), адреса: АДРЕСА_1, 79020.

Відповідач - Регіональний сервісний центр МВС в Івано-Франківській області (ідентифікаційний номер юридичної особи 40112212), адреса: вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76492.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5