Справа № 804/2919/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2018 року Справа № 804/2919/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

20.04.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить: визнати протиправними та скасувати:
Вказав, що збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності, як негосподарської. На думку позивача, неотримання підприємством прибутку від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик неотримання доходу від конкретної господарської операції. ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не могло отримати більший дохід від здійснення своєї основної діяльності, ніж той, який випливає із рівня регульованих цін та тарифів, що також мало вплив на кінцевий фінансовий результат до оподаткування. Зосередив увагу на тому, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не здійснювало реалізацію товарів та послуг за ціною, нижчою від їх собівартості. Реалізація всіх товарів та послуг проводилася за звичайними ринковими цінами та регульованими тарифами, які забезпечували можливість їх реалізації та отримання доходу. Під час проведення перевірки було встановлено наявність у підприємства відємного фінансового результату від здійснення діяльності, але аналіз цін на товари та послуги відповідачем не проводився, також, відповідачем не було встановлено та підтверджено продаж товарів та послуг за цінами, які не відповідають рівню звичайних ринкових цін.
Окрім цього, позивач зауважив, що наведені в акті перевірки відомості відносно контрагентів ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» щодо нереальності господарських операцій, є непідтвердженими, оскільки всі перелічені в акті перевірки контрагенти на момент проведення господарських операцій з ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» були зареєстрованими платниками ПДВ, свідоцтва платника ПДВ таких підприємств на момент проведення господарських операцій скасовані не були, а тому, контрагенти мали право видавати податкові накладні. Крім того, вказав, що в акті перевірки відсутні посилання та підтвердження щодо наявності судових рішень, або вироків суду, які б свідчили про нереальний або удаваний характер укладених договорів та неможливість проведення господарських операцій.
Таким чином, ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не допускало порушення вимог податкового законодавства, про які зазначено у висновках акту перевірки, а тому, позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення від 09.01.2018 року є незаконними та підлягають скасуванню.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, письмових поясненнях, просили позов задовольнити повністю.
Представники відповідача проти позову заперечували, до суду надали відзив на адміністративний позов, в яких свою позицію обґрунтовували тим, що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесені відповідно до вимог чинного законодавства, у звязку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області встановлено порушення:
- п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.27, п.п.14.1.231 ст. 14, ст. 44, п.п. 138.1.1, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139 ПКУ (в редакції з 01.01.2015 р.) та п.п. 134.1.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПКУ (в редакції з 01.01.2015 р.) в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 4 253 907 грн.;
- п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.27, п.п.14.1.231 ст. 14, ст. 44, п.п. 138.1.1, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 ст. 139 ПКУ (в редакції з 01.01.2015 р.) та п.п. 134.1.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПКУ (в редакції з 01.01.2015 р.) в результаті чого завищено відємне значення обєкта оподаткування з податку на прибуток, а саме по періодам : в 2012 році на суму 4 638 226 грн., в 2013 році на суму 17 748 806 грн., в 2014 році на суму 23 111 041 грн., в 2015 році на суму 15 697 946 грн., в 2016 році на суму 15 310 778 грн.;
- п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.п. «г» п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7 318 116 грн.;
- п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.п. «г» п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 ПКУ в результаті чого зменшено суму відємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2016 року у сумі 505 533 грн.;
- п.п. 39.2.1.1, п.п. 39.2.1.4 п. 39.2, п.п. 39.4.2 ст. 39 ПКУ та Наказу Міністерства доходів і зборів України № 669 від 11.11.2013 року, в результаті чого ТОВ «МА «Дніпропетровськ» подано звіт про контрольовані операції, в якому не відображено загальні відомості про контрольовані операції проведені протягом 2013 року.
21 грудня 2017 року ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» були подані письмові заперечення на висновки щодо порушення підприємством вимог податкового законодавства.
10 січня 2018 року ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» було отримано відповідь на заперечення, згідно з якою в.о. начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області не знайшла підстав для перегляду та скасування висновків акту перевірки від 24.11.2017 року, заперечення позивача залишено без задоволення.
16 січня 2018 року ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» було отримано поштою наступні податкові повідомлення-рішення, які були винесені Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області:
- № НОМЕР_1 від 09.01.2018 року, яким ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобовязаннями на суму 4 146 324 грн. та за штрафними санкціями на суму 512 187,50 грн.;
- № НОМЕР_2 від 09.01.2018 року, яким ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств за 2014 рік на суму 23 111 041 грн, за 2015 рік на суму 15 697 946 грн., за 2016 рік на суму 15 310 778 грн.;
- № НОМЕР_3 від 09.01.2018 року, яким до ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» застосовано суму штрафних фінансових санкцій з податку на додану вартість на суму 31 983,50 грн.
- № НОМЕР_4 від 09.01.2018 року, яким ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість за податковими зобовязаннями на суму 4 125 728 грн. та за штрафними санкціями на суму 1 031 432 грн.
ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не погодилося із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 09.01.2018 року та оскаржило їх в порядку адміністративного оскарження до Державної фіскальної служби України.
Рішенням про результати розгляду скарги №11204/6/99-99-11-0-02-25 від 29.03.2018 року ДФС України залишено оскаржені ППР без змін, а скаргу без задоволення.

З акту перевірки вбачається, що контролюючим органом під час здійснення перевірки було встановлено, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» за перевіряємий період було здійснено реалізацію послуг з наземного (аеропортового) обслуговування повітряних суден і пасажирів за цінами, нижчими за їх собівартість. Тобто, на думку перевіряючих, проведені господарські операції не мали економічного ефекту та носили системний збитковий характер.

З акту перевірки вбачається, що відповідно до первинних документів та даних бухгалтерського обліку (рахунок 703 «Дохід від реалізації робіт та послуг»), ТОВ «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» здійснювано господарську діяльність з:

- забезпечення зльотів та посадок повітряних суден;

- експлуатацію аеродрому, аеродромних споруд і інших обєктів, забезпечуючи польоти, а також засобів механізації та спец автотранспорту;

- обслуговування пасажирів, багажу, вантажу та пошти на повітряних суднах авіакомпаній;

- наземне і технічне обслуговування повітряних суден;

- штурманське та аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден;

- радіо - світлотехнічне забезпечення польотів;

- метеорологічне забезпечення польотів через органи Гідрометеослужби;

- упровадження заходів з авіаційної безпеки (проведення контролю на безпеку ручної поклажі, багажу, вантажу і особистого контролю на безпеку пасажирів і членів екіпажів повітряних суден;

- забезпечення пожежної безпеки польотів повітряних суден, авіаційної техніки та обєктів підприємства, надання послуг з режимно - охоронного і протипожежного забезпечення фізичним і юридичним особам;

- надання послуг звязку авіапасажирам, населенню і юридичним особам;

- придбання, транспортування, зберігання та реалізація нафтопродуктів, заправки повітряних суден авіа ПММ та інше.

Перевіряючими в акті зазначено, що не всі види послуг з наземного (аеропортового) обслуговування повітряних суден та пасажирів, які надаються скаржником, підлягають державному регулюванню.

Поряд з цим, контролюючим органом було зауважено, що для забезпечення обліку витрат підприємства в рамках розподілу їх між господарськими процесами, виробництвом та видами продукції Планом рахунків передбачено рахунки класів 8 та 9. Кожне підприємство, виходячи із специфіки своєї господарської діяльності, вибирає ту або іншу сукупність рахунків та закріплює прийняте рішення наказом про облікову політику.

Формування інформації про витрати, понесені підприємством в процесі звичайної діяльності, здійснюється у розрізі груп операцій, які входять в звичайну діяльність: промислово - виробничих, торгових та виробничих операцій по виконанню робіт та наданню послуг, а також звичайних операцій, не повязаних з основною діяльністю підприємства і фінансових операцій.

За результатами проведеної перевірки, ТОВ «МА «Дніпропетровськ» за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 року перевіряючими встановлено включення до складу витрат сум витрат, не повязаних з господарською діяльністю, в тому числі реалізацію наданих послуг за цінами, нижчими за їх собівартість за період з 01.10.2012р. по 31.12.2014р. внаслідок включення витрат, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, що не призвели до економічної вигоди, повязаної з їх використанням, а отже як результат здійснення реалізації виконаних робіт за цінами, нижчими за собівартість.

Також, перевіряючими в акті вказано, що кореспонденція рахунків класу 9 проводиться: по дебету накопичуються понесені в звязку з тим чи іншим процесом (або в звязку з досягненням визначеної мети) витрати в розрізі елементів, які визначають кореспондуючі рахунки, по кредиту - списання готового до реалізації продукту або накопиченої сукупності витрат, які відносяться до даного періоду.

Аналітичний облік рахунків класу 90 ведеться по видам прийнятих замовником робіт (послуг) та статтям витрат, списаних в реалізацію.

З акту перевірки вбачаєтся, що відомості по рахунку 903 «Собівартість реалізованих робіт та послуг», надані ТОВ «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» до перевірки на запит від 02.11.2017р., не містять інформації щодо статей витрат окремо по кожній господарській операції.

В акті перевірки перевіряючими, з посиланням на п.198.5 ст.198 ПКУ та п. 188.1 ст. 188 ПКУ (в редакції, що діяла з 01.1.2015 року), було зазначено, що позивачем було включено до складу витрат суми витрат, не повязані з господарською діяльністю, а саме, витрати по послугам, наданим за цінами, нижчими за їх собівартість, що не призвело до отримання прибутку та до економічної вигоди, повязаної з їх використанням, а отже, як результат здійснення реалізації виконаних послугам за цінами нижчими за їх собівартість.

В ході проведення перевірки було встановлено, що збиткова діяльність підприємства має системний характер, відємне значення обєкта оподаткування декларувалося за 2012 рік, за 2013 рік та за 2014 рік, основною причиною яких є здійснення послуг за цінами, нижчими ніж виробнича собівартість.

Також, контролюючим органом було встановлено, що між ТОВ «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «Альматея Ойл», ТОВ «Тех-Центр-Н», ТОВ «Профсервіс - Люкс», ТОВ «Т.О.Н.», ТОВ «Лівед ОЙЛ», ТОВ «Олімп Ойл», ТОВ «ТД «Олімп», ТОВ «Лайф Альянс» (далі - контрагенти-постачальники) були укладені договори поставки нафтопродуктів та послуг технічного обслуговування, на підтвердження виконання умов якого позивачем до перевірки були надані товарно-транспортні, видаткові накладні, суми по яких було віднесено до складу витрат, які враховуються при визначенні обєкта оподаткування та податкові накладні, суму ПДВ по яких віднесено до складу податкових зобовязань ТОВ «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» за відповідний період.

Разом з тим, під час здійснення перевірки перевіряючими не встановлено придбання контрагентами-постачальниками у перевірямому періоді товару (нафтопродуктів) та послуг технічного обслуговування, у звязку з чим, неможливо встановити походження товару та послуг.

В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів, контролюючим органом було встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Враховуючи викладене вище, перевіряючими було зроблено висновок про нереальність здійснення ТОВ «Міжнародний аеропорт «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» господарських операцій з ідентифікованим товаром (паливно-мастильні матеріали в асортименті) у звязку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реального задекларованого виробництва.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПКУ господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПКУ передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПКУ витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4 ст. 138 ПКУ витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Пунктом 138.8 ст. 138 ПКУ передбачено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме:

- прямих матеріальних витрат;

- прямих витрат на оплату праці;

- амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

- загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;

- вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг;

- інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Протягом перевіреного періоду ТОВ Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ здійснювало господарську діяльність з:

- забезпечення зльотів та посадок повітряних суден;

- експлуатацію аеродрому, аеродромних споруд та інших обєктів, забезпечуючих польоти, а також засобів механізації та спецавтотранспорту;

- обслуговування пасажирів, багажу, вантажу та пошти на повітряних суднах авіакомпаній;

- наземне і технічне обслуговування повітряних суден;

- штурманське та аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден;

- радіо-світлотехнічне забезпечення польотів;

- метеорологічне забезпечення польотів через органи Гідрометеослужби;

- упровадження заходів з авіаційної безпеки (проведення контролю на безпеку ручної поклажі, багажу, вантажу і особистого контролю на безпеку пасажирів і членів екіпажів повітряних суден);

- забезпечення пожежної безпеки польотів повітряних суден, авіаційної техніки та обєктів підприємства, надання послуг з режимно-охоронного і протипожежного забезпечення фізичним і юридичним особам;

- надання послуг звязку авіапасажирам, населенню і юридичним особам;

- придбання, транспортування, зберігання та реалізація нафтопродуктів, заправки повітряних суден авіа ПММ;

- здавання власного нерухомого майна у оренду;

- оптова торгівля нафтопродуктами та інше.

Для здійснення господарської діяльності з метою отримання доходу ТОВ Міжнародний аеропорт Дніпропетровськ придбавало товари та послуги, внаслідок чого несло наступні витрати:

- прямі витрати на оплату праці та соціальних зборів;

- собівартість реалізованого авіаційного палива;

- прямі матеріальні витрати (ТМЦ, запасні частини, авто паливо);

- амортизація основних засобів;

- витрати на придбання послуг, повязаних з господарською діяльністю; у тому числі:

- метеорологічне забезпечення рейсів;

- оренда та суборенда спеціальних транспортних засобів;

- комунальні послуги та інше.

Під час судового розгляду, зясовано, що наведені витрати були понесені позивачем для забезпечення здійснення основної господарської діяльності ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» з метою отримання доходу, що, в свою чергу, підтверджується первинними документами та даними бухгалтерського обліку ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК», які надавались до перевірки та були долучені до матеріалів справи (перелік статей витрат (поквартально) собівартості реалізованих послуг та обороти рахунку 903 за період с 4 кварталу 2012 року по 4 квартал 2016 року на 17 аркушах; копія облікової політики ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» за 2013 рік; копія облікової політики ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» за 2015 рік; оборотна відомість з звітом по проводкам по амортизації основних засобів за 4 квартал 2014 року; бухгалтерські довідки по нарахуванню відрахувань на соціальні заходи та витрати на оплату праці за 4 квартал 2014 року; бухгалтерська довідка з копіями первинних документів на витрати по загальнообовязковому страхуванню за 4 квартал 2014 року; копія податкової декларації збору за спеціальне використання поверхневих та підземних вод за 2014 рік на 3 аркушах; реєстр авансових звітів з копіями первинних документів за 4 квартал 2014 року; реєстр витрат на заправку повітряних суден з копіями первинних документів (вимогами) за 4 квартал 2014 року; копії договорів та актів наданих послуг за товари (роботи, послуги) за 4 квартал 2014 року; кпії актів на списання товарів, матеріальні звіти та вимоги-накладні на матеріальні витрати за жовтень 2014 року; копії актів на списання товарів, матеріальні звіти та вимоги-накладні на матеріальні витрати за листопад 2014 року; копії актів на списання товарів, матеріальні звіти та вимоги-накладні на матеріальні витрати за грудень 2014 року; копії банківських виписок по розрахунковому рахунку з жовтня 2014 року по грудень 2014 року.

Також, суд зазначає, що вказані докази свідчать про те, що витрати, які були включені до собівартості реалізованих товарів та послуг, не використовувались ТОВ «МА «Дніпропетровськ» в операціях, не пов'язаних із здійсненням власної господарської діяльності; ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не здійснювало реалізацію товарів та послуг за ціною, нижчою від їх собівартості. Реалізація всіх товарів та послуг проводилася за звичайними ринковими цінами та регульованими тарифами, які забезпечували можливість їх реалізації та отримання доходу.

Встановлено, що всі суми витрат були підтверджені належним чином оформленими первинними документами, які надавались до перевірки, що також підтверджується інформацією акту перевірки.

Вказані витрати були включені до собівартості товарів та послуг, які були в наступному реалізовані позивачем в межах власної господарської діяльності, та були включені до складу витрат у податковому обліку в періодах, в яких визнавались доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Реалізація товарів та послуг ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» призвела до отримання доходів. Всі суми доходів, отриманих внаслідок реалізації товарів та послуг, для надання яких підприємство несло витрати, які були включені до їх собівартості, були включені до складу доходів у періодах їх отримання та відображені у податкових деклараціях за відповідні періоди.

Слід зауважити, що основним видом діяльності ТОВ «МА «Дніпропетровськ» є наземне (аеропортове) обслуговування повітряних суден і пасажирів, що здійснюється позивачем у відповідності до Сертифікату експлуатанта аеродрому №АП 03-01.

З матеріалів справи встановлено та зясовано під час судового розгляду, що плата за наземне (аеропортове) обслуговування повітряних суден і пасажирів здійснюється аеропорту у вигляді аеропортових зборів, які є державними регульованими тарифами у галузі авіації, та, як наслідок, ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не вправі їх самостійно встановлювати та збільшувати незалежно від їх собівартості. Так, ціни на вказані послуги (тарифи) підлягають обовязковому державному регулюванню, відповідно до Постанови КМУ № 1548 від 25.12.1996 року.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України № 169 від 05.05.1998 р. «Про затвердження аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден у міжнародному аеропорту «Дніпропетровськ» (що діяв на період перевірки), а також Наказу Міністерства інфраструктури України №173 від 18.05.2015 року «Про внесення змін до Аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів» передбачено, що аеропортові збори за обслуговування повітряних суден і пасажирів - це державні регульовані тарифи у галузі авіації, тобто саме на державному рівні встановлюється розмір вказаних аеропортових зборів.

Так, у п.1 вказаних наказів визначено, що за аеропортове обслуговування повітряних суден (ПС), пов'язане із забезпеченням: зльоту-посадки, обслуговування пасажирів, понаднормативної стоянки пасажирського повітряного судна, авіаційної безпеки пасажирських перевезень, стягуються аеропортові збори за встановленими розмірами.

Таким чином, основний дохід від господарської діяльності ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК», а саме, обслуговування повітряних суден, визначається з огляду саме на аеропортові збори, які є державно регульованими, а, отже, на думку суду, не можуть бути самостійно встановлені позивачем, та, як наслідок, суд приходить до висновку, що в акті перевірки котролючим органом зроблений неправомірний та необґрунтований висновок про те, що збитковість діяльності останнього не була зумовлена характером виробничої або іншої господарської діяльності ТОВ «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ».

Суд зосереджує увагу на тому, що вказані обставини та аналогічні висновки податкового органу вже були предметом судового розгляду за участю тих самих сторін (ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби, правонаступником якої є Державна фіскальна служба України ), зокрема, за повозом ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби у справі №804/6288/13-а Дніпропетровським апеляційний адміністративним судом в ухвалі від 10.12.2013 року, залишеній без змін Вищим адміністративним судом України, був зроблений висновок про те, що «право на віднесення витрат до складу витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, виникає у платника податку за фактом сплати коштів за товари (послуги), які придбаваються останнім з метою їх подальшого використання у господарській діяльності, і наявність яких підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку. Необхідною умовою для віднесення сплачених товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх подальшого використання в господарській діяльності. Витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, а також пов'язані із господарською діяльністю платника податків. Нормами ПКУ не передбачена залежність права платника податку на віднесення витрат до складу витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також права останнього на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту від наявності чи відсутності в нього прибутку за окремими господарськими операціями. Збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності, як негосподарської. Неотримання підприємством прибутку від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик неотримання доходу від конкретної господарської операції.»

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не могло отримати більший дохід від здійснення своєї основної діяльності, ніж той, який випливає із рівня регульованих цін та тарифів, що також мало вплив на кінцевий фінансовий результат до оподаткування.

Під час судового розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, та не спростовано представником відповідача, що витрати, включені до собівартості реалізованих товарів та послуг, не використовувались позивачем в операціях, не пов'язаних із здійсненням власної господарської діяльності. Жодних операцій, які не пов'язані із здійсненням господарської діяльності, за якими були б задекларовані витрати, в акті перевірки не наведено.

Таким чином, ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не здійснювало реалізацію товарів та послуг за ціною, нижчою від їх собівартості. Реалізація всіх товарів та послуг проводилася за звичайними ринковими цінами та регульованими тарифами, які забезпечували можливість їх реалізації та отримання доходу.

Суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки було встановлено наявність у підприємства відємного фінансового результату від здійснення діяльності, проте судом зясовано, что відповідачем не проводився аналіз цін на товари та послуги, не було встановлено та підтверджено продаж товарів та послуг за цінами, які не відповідають рівню звичайних ринкових цін.

Крім того, слід зазначити, що згідно з Податковим кодексом України отримання відємного фінансового результату за підсумками звітного періоду, тобто наявність збитків, не призводить до зменшення задекларованих підприємством витрат або до їх невизнання як таких, що пов'язані з господарською діяльністю підприємства.

Податковий кодекс України не передбачає, що підставою для нарахування витрат в податковому обліку є реалізація товарів та послуг виключно за ціною, більшою від їх собівартості та не ставить право підприємства на відображення витрат в залежність від розміру собівартості реалізованих товарів та послуг та від отримання прибутку або збитку внаслідок їх реалізації.

Навпаки, стаття 150 Податкового кодексу України передбачає можливість отримання платником податків збитків від власної господарської діяльності, які формують від'ємне значення об'єкту оподаткування, яке підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з Податковим кодексом України отримання збиткового результату за наслідками діяльності платника податку не є порушенням податкового законодавства та не свідчить про те, що всі проведені позивачем господарські операції у відповідному періоді не повязані із господарською діяльністю, а понесені витрати підлягають зменшенню.

Так, у постанові Верховного суду України від 28 лютого 2011 року суд дійшов висновку про те, що збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності, як негосподарської. Неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції.

Також, в Єдиній базі податкових знань Державною податковою адміністрацією України надане роз'яснення щодо відображення в податковому обліку операцій з продажу товарів (робіт, послуг) за ціною, нижче собівартості, наступного змісту:

«Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг формується за правилами п. 138.6 (собівартість придбаних та реалізованих товарів) та п. 138.8 (собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг) ст. 138 ПКУ. Зазначені пункти ст. 138 не містять обмежень щодо формування собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг в залежності від розміру доходу від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

З урахуванням викладеного, порядок формування доходу від реалізації товарів (виконаних робіт, наданих послуг) та їх собівартості не залежить безпосередньо від реалізації таких товарів (робіт, послуг). Тобто, операції з продажу платнику податку товарів (виконаних робіт, наданих послуг), у т. ч. за ціною, нижче собівартості, відображаються в податковому обліку на загальних підставах за правилами, визначеними ст. 134 ПКУ».

Дана позиція ДПС України, в свою чергу, на думку суду, також підтверджує правомірність дій позивача щодо відображення в податковому обліку господарських операцій.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що доводи контролюючого органу про те, що діяльність позивача була завідомо збитковою і здійснювалась виключно з метою ухилення від сплати податків, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та, як наслідок, є безпідставними, необгрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справ, вимогам ПКУ та даним первинних документів, з яких вбачається направленість діяльності ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» на здійснення конкретних господарських операцій, які були фактично здійснені та призводили до конкретних результатів, які, в свою чергу, відображались в податковому обліку відповідно до вимог ПКУ.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області в акті перевірки ставить під сумнів реальність (дійсність) окремих господарських операцій ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» з контрагентами в період з 2015 по 2016 роки.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Так, в акті перевірки описуються проведені ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» господарські операції з підприємствами-контрагентами ТОВ «Алматея Ойл» (код 33381862), ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» (код 37376526), ТОВ «ПРОФСЕРВІС ЛЮКС» (код 38434007), ТОВ «Т.О.Н.» (код 39237780), що мали місце в 4-му кварталі 2012, 2013 та в 2014 роках.

Зокрема, в акті перевірки з метою встановлення «походження товарів» та послуг, який постачали зазначені підприємства, досліджується «ланцюг» постачання товарів та послуг та робляться наступні висновки:

- перевіркою встановлено здійснення ТОВ «МА «Дніпропетровськ» нереальних господарських операцій з ідентифікованим товаром (паливно-мастильні матеріали) у звязку із відсутністю факту його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реально задекларованого виробництва.

- зазначені вище контрагенти створені з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення і мінімізації сплати податків іншим підприємствам, та, як наслідок, перевіряючими зроблено висновок, що на порушення ст. 44, п. 138.1.1, п. 138.2 ст. 138, п. 139.1.1 ст. 139 ПКУ встановлено завищення ТОВ «МА «Дніпропетровськ» показників у рядку 05.1 Декларацій «Собівартість придбаних та реалізованих товарів» на загальну суму 8 159 877 грн.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» мало реальні господарські операції з переліченими контрагентами - ТОВ «Альматея Ойл» (код 33381862), ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» (код 37376526), ТОВ «ПРОФСЕРВІС ЛЮКС» (код 38434007), ТОВ «Т.О.Н.» (код 39237780), які постачали товари та надавали послуги у період з 2012 по 2014 рік.

Щодо взаємовідносини позивача із ТОВ «Альматея Ойл» (код 33381862) суд зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що взаємовідносини між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «Альматея Ойл», відбувались на підставі договору поставки нафтопродуктів № 3012/11 від 30.12.2011 року. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «Альматея Ойл» в період з жовтня 2012 по квітень 2013 року здійснило поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (дизельного пального, олив моторних, мастил та інш.) на загальну суму 1 836 146,65 грн., в тому числі ПДВ 306 024,44 грн. Вказані господарські операції підтверджені належним чином складеними первинними документами такими як договір, рахунки, видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, платіжні документи, які були долучені до матеріалів справи та досліджені судом.

Встановлено, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «Альматея Ойл» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 305 579,0 грн.

Стосовно взаємовідносини позивача із ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» (код 37376526), слід зазначити наступне.

З матеріалів спраи вбачається, що між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» було укладено договір поставки нафтопродуктів № 007 від 22.03.2013 року. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» в період з квітня 2013 по червень 2014 року здійснило поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (бензину, мастил та інш.) на загальну суму 4 245 685,31 грн., в тому числі ПДВ 707 614,21 грн.

В свою чергу, вказані господарські операції підтверджені належним чином складеними первинними документами, а саме: договором, рахунками, видатковими накладними, актами приймання-передачі, товаро-транспортними накладними, платіжними документами, копії яких були долучені до матеріалів справи.

Встановлено, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 707 614,21 грн.

Також, між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «ПРОФСЕРВІС ЛЮКС» було укладено підрядний договір № 1.40-128 від 08.04.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного договору підряду ТОВ «ПРОФСЕРВІС-ЛЮКС» в період з квітня 2013 по серпень 2013 року здійснило роботи з аварійного ремонту трубопроводу системи К-1 д.у.500. Загальна вартість виконаних робіт склала 580 857,72 грн., в тому числі ПДВ 96 809,62 грн. Вказані господарські операції підтверджені долученими до матеріалів справи належним чином складеними первинними документами такими як договір, рахунки, акти приймання-передачі виконаних робіт, платіжні документи.

ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило виконані роботи та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 96 809,62 грн.

Стосовно взаємовідносин позивача із ТОВ «Т.О.Н.» (код 39237780), суд зазначає, що між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «Т.О.Н.» було укладено договір поставки нафтопродуктів № 007 від 01.07.2014 року. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «Т.О.Н.» в період з липня 2014 по грудень 2014 року було здійснено поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (паливо дизельне, автобензин, мастила та інш.) на загальну суму 3 129 166,02 грн., в тому числі ПДВ 521 527,57 грн. Вказані господарські операції підтверджені належним чином складеними первинними документами: договором, рахунками, видатковими накладними, актами приймання-передачі, товаро-транспортними накладними, платіжними документами.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «Т.О.Н.» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 521 527,57 грн

Суд зазначає, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» відобразило вище вказані господарські операції із контрагентами в своєму бухгалтерському та податковому обліку відповідно до вимог чинного законодавства на підставі наявних первинних документів. При цьому «неможливість встановити походження товару» під час проведення перевірки, а також дані щодо третіх осіб з якими контрагент мав взаємовідносини, не свідчать про те, що вказані господарські операції не відбулися.

З урахуванням наведеного, можливо зробити висновок, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» були укладені договори із переліченими підприємствами, та придбані товари (послуги), для потреб забезпечення власної господарської діяльності, зокрема, для потреб служби спецтранспорту.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що служба спецтранспорту (ССТ) - є структурним підрозділом ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК», який забезпечує спецмашинами технічне та комерційне обслуговування повітряних суден, експлуатаційне утримання аеродрому, а також інші господарські роботи і має для цих цілей необхідну кількість спеціальної техніки, виробничих будівель та обладнання для технічного обслуговування і ремонту спецмашин, а також підготовлений персонал.

Основними завданнями служби спецтранспорту є:

- забезпечення спецмашинами робіт з проведення своєчасного і якісного обслуговування ПС за технологічними графіками та встановленими правилами;

- забезпечення аеродромними механізмами робіт з експлуатаційного утримання аеродрому;

- забезпечення спецмашинами робіт по заправці авіа ПММ, а також злив ПММ з баків ПС;

- здійснення перевезень господарських вантажів та інших видів транспортних робіт;

- забезпечення спецмашинами аварійно-рятувальних робіт, медичного обслуговування авіапасажирів, здійснення перевезень пасажирів на пероні і доставка працівників підприємства на роботу і з роботи за затвердженим графіком і маршрутом;

- здійснення ефективного та раціонального використання спецмашин, обладнання, експлуатаційних та ремонтних матеріалів за прямим призначенням і згідно встановленим нормам і правилам, організація правильної технічної експлуатації та ремонту спецмашин;

- забезпечення безпеки і регулярності польотів, високої продуктивності та культури обслуговування пасажирських і вантажних перевезень.

Організаційна структура ССТ| складається з експлуатаційних ділянок: автоколони № 1, автоколони № 2 і авторемонтної майстерні, які забезпечують виконання основних завдань|задач| і функції служби спецтранспорту.

Станом на 31.12.2016 року штат ССТ укомплектовано на 90%, та становить 101 (сто один) працівник. Оригінал штатного розпису по підприємству надавався у ході перевірки.

Служба спецтранспорту має Сертифікат відповідності Державної авіаційної служби України, яким засвідчується відповідність вимогам діючих нормативних документів України в сфері цивільної авіації та надається право на діяльність в заявленій сфері, а саме забезпечення спецтранспортом та засобами механізації усю діяльність ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК».

Для виконання основного завдання служби ССТ на балансі підприємства на бухгалтерському рахунку 105 обліковуються 79 (сімдесят девять) одиниць транспортних засобів.

Під час судового розгяду встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за перевіряємий період поставка дизельного пального, бензину А-92 та мастил проводилась від наступних контрагентів: ТОВ «Альматея Ойл» (),ТОВ «Тех-Центр-Н» (), ТОВ «Т.О.Н.»(), ТОВ Лівед Ойл (), ТОВ «Олімп Ойл» (), ТОВ «Торговий Дім Олімп» (), ТОВ «Лайф Альянс» (). Закупівля дизельного пального, бензину А-92 та мастил від інших постачальників за даний період не відбувалося.

З висновку акту перевірки про фіктивність та нереальність поставки палива від наведених постачальників слідує, що 79 одиниць техніки та персонал служби ССТ у кількості 101 особи не працювали з 01.10.2012р. по 31.12.2016 р.

В той же час, в акті перевірки було зазначено, що заниження та завищення витрат з нарахування амортизації не встановлено, підтверджена своєчасність, достовірність, повнота нарахування, утримання та сплати заробітної плати усіх працівників, у тому числі служби спецавтотранспорту, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, сплати єдиного соціального внеску, що в сукупності, на думку суду, підтверджує реальний та фактичних характер проведених господарських операцій, а також їх спрямування на забезпечення потреб ведення господарської діяльності товариства.

Суд зазначає, що реально понесені витрати, які, в свою чергу, підтверджені платіжними документами, долученими до матеріалів справи, були віднесені до складу витрат на підставі положень статей 138, 139 Податкового кодексу України.

У відповідності із п. 138.2 ст. 138 ПКУ, про порушення якого вказано в акті перевірки, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пункт 139.1.9 ст. 139 ПКУ передбачає, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як вже було зазначено вище, ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» були надані до перевірки первинні документи, якими підтверджується придбання товарів (робіт, послуг) у перелічених вище контрагентів, тобто понесені витрати.

При цьому, суд зазначає, що твердження контролюючого органу про те, шо підприємства здійснювали документування нереальних господарських операцій з метою надання податкової вимоги, є непідтвердженими, необгрутованими та такими, що суперечать змісту встановлених під час перевірки та під час судового розгляду обставин господарської діяльності ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК».

Суд вважає, що висновок про відсутність реального проведення господарських операцій, є неправомірним, оскільки базується на відомостях відносно третіх осіб в «ланцюгах постачання товарів» (робіт, послуг), твердженнях про неможливість встановити походження товару, даних про «обрив в ланцюгу постачання», відомостях про кількість працівників контрагентів та інше. Такі дані, на думку суду, не є доказом того, що господарські операції ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» з придбання товарів (робіт, послуг) не відбулися, не скасовують чинність складених первинних документів та не свідчать про те, що конкретний товар (результати робіт) не було отримано позивачем та , в свою чергу, не спростовують факт проведення розрахунків між позивачем та його контрагенами, а відтак, суд приходить до висновку, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не допускало порушення вимог ст.44, ст.138 та ст.139 ПКУ, та, як наслідок, не допускало завищення показників у рядку 05.1 Декларацій «Собівартість придбаних та реалізованих товарів» на загальну суму 8 159 877 грн.

Щодо висновків про нереальність окремих господарських операцій в період з 2015 по 2016 роки, суд зазначає, що в акті перевірки описуються проведені ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» господарські операції з підприємствами-контрагентами ТОВ «Т.О.Н.» (код 39237780), ТОВ «Лівед ОЙЛ» (код 39497670), ТОВ «Олімп ОЙЛ» (код 39796599), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП» (код 40165201), ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС» (код 39674987), що мали місце в 2015 - 2016 роках.

Зокрема, в акті перевірки з метою встановлення «походження товарів», які постачали зазначені підприємства, досліджується їх «ланцюг» постачання, аналізуються дані про інших постачальників та робляться наступні висновки:

- перевіркою встановлено здійснення ТОВ «МА «Дніпропетровськ» нереальних господарських операцій з ідентифікованим товаром (паливно-мастильні матеріали) у звязку із відсутністю факту його законного введення в обіг у попередніх ланках постачання та/або реально задекларованого виробництва;

- зазначені вище контрагенти створені з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення і мінімізації сплати податків іншим підприємствам;

- надані ТОВ «МА «Дніпропетровськ» до перевірки документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарської операції за період 2015 2016р.р. по взаємовідносинам, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними та суперечать моральним засадам суспільства, не спрямовані на отримання доходів, а спрямовані тільки на подальшу мінімізацію податкових зобовязань всіх учасників «паперово-транзитного» переміщення товару по ланцюгу до ТОВ «МА «Дніпропетровськ».

Як наслідок, в акті перевірки зроблено висновок, що в порушення п.п. 134.1.1, ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПКУ ТОВ «МА «Дніпропетровськ» занижено фінансовий результат до оподаткування за період 2015 2016 роки на загальну суму 8 067 364 грн.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» мало реальні господарські операції з переліченими вище контрагентами - ТОВ «Т.О.Н.» (код 39237780), ТОВ «Лівед ОЙЛ» (код 39497670), ТОВ «Олімп ОЙЛ» (код 39796599), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП» (код 40165201), ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС» (код 39674987), які здійснили постачання товарів у період 2015-2016 роки.

01.07.2014 року між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «Т.О.Н.» було укладено договір поставки нафтопродуктів № 007. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «Т.О.Н» в період з січня 2015 по березень 2015 року здійснило поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (паливо дизельне, автобензин, мастила та інш.) на загальну суму 656 481,69 грн. в тому числі ПДВ 109 413,12 грн. Факт реальності здійснення господарської операції за вищевказаним договором підтверджується наявними в матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами, а саме: договором, рахунками, видатковими накладними, актами приймання-передачі, товаро-транспортними накладними, платіжними документами.

ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «Т.О.Н.» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 109 413,12 грн

Взаємовідносини із ТОВ «Лівед ОЙЛ» (код 39497670) відбувались на підставі договору поставки нафтопродуктів № 007 від 15.01.2015 року. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «Лівед ОЙЛ» в період з лютого 2015 по червень 2015 року здійснило поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (палива дизельного, бензину, мастил та інш.) на загальну суму 1 624 727,76 грн., в тому числі ПДВ 270 787,96 грн. Вказані господарські операції підтверджені належним чином складеними первинними документами, такими як договір, рахунки, видаткові накладні, акти приймання-передачі, товаро-транспортні накладні, платіжні документи.

ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «Лівед ОЙЛ» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 270 787,96 грн.

Між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «Олімп ОЙЛ.» було укладено договір поставки нафтопродуктів № 007 від 20.07.2015 року. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «Олімп ОЙЛ» в період з липня 2015 по грудень 2015 року здійснило поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (паливо дизельне, автобензин, мастила та інш.), а також виконало роботи на загальну суму 1 957 887,3 грн., в тому числі ПДВ 326 314,6 грн. Вказані господарські операції підтверджені належним чином складеними первинними документами такими як договір, рахунки, видаткові накладні, акти приймання-передачі, товаро-транспортні накладні, платіжні документи.

ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «Олімп ОЙЛ» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 326 314,6 грн

Між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП» було укладено договір поставки нафтопродуктів № 007 від 11.01.2016 року. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП» в період з січня 2016 по квітень 2016 року здійснило поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (паливо дизельне, автобензин, мастила та інш.) на загальну суму 1 455 631,21 грн., в тому числі ПДВ 242 605,2 грн. Вказані господарські операції підтверджені належним чином складеними первинними документами такими як договір, рахунки, видаткові накладні, акти приймання-передачі, товаро-транспортні накладні, платіжні документи.

Встановлено, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 242 605,2 грн.

Між ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» та ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС» було укладено договір поставки нафтопродуктів № 007 від 17.05.2016 року. На підставі вказаного договору постачання ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС» в період з травня 2016 по грудень 2016 року здійснило поставку на адресу ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» паливно-мастильних матеріалів (паливо дизельне, автобензин, мастила та інш.) на загальну суму 2 929 662,0 грн., в тому числі ПДВ 488 277,0 грн. Вказані господарські операції підтверджені належним чином складеними первинними документами такими як договір, рахунки, видаткові накладні, акти приймання-передачі, товаро-транспортні накладні, платіжні документи.

ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» оплатило поставлений від ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС» товар в повному обсязі та отримало від постачальника податкові накладні на суму ПДВ 488 277,0 грн

Таким чином, ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» відобразило вище вказані господарські операції в своєму бухгалтерському та податковому обліку відповідно до вимог чинного законодавства на підставі наявних первинних документів. При цьому, суд зазначає, що «неможливість встановити походження товару» під час проведення перевірки, а також дані щодо третіх осіб, з якими контрагент мав взаємовідносини, не свідчать про те, що вказані господарські операції не відбулися.

В судовому засіданні представником позивача було також зазначено, що усього за перевірений період з 01.10.2012р. по 31.12.2016р. ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» при здійсненні своєї основної діяльності здійснило наземне (аеропортове) безпосередньо з використанням спецтехніки, яка заправлялася паливно-мастильними матеріалами, отриманими від вказаних в акті постачальників, обслуговування 820 222 рейсів , у тому числі, з 01.10.2012 року - по 31.12.2012 року - 55 968 рейсів, у 2013 році 225 076 рейсів, у 2014 році - 224 277 рейсів, у 2015 році - 172 652 рейсів, у 2016 році - 142 249 рейсів.

Усі реально понесені витрати, які підтверджені платіжними документами, були віднесені до складу витрат в бухгалтерському обліку та приймали участь у визначенні фінансового результату до оподаткування в період 2015-2016 роки.

На підтвердження реальності господарських операцій в період з 2012р. по 2016р., що були проведені ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» з підприємствами-контрагентами: ТОВ «Алматея Ойл» (код 33381862), ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» (код 37376526), ТОВ «ПРОФСЕРВІС ЛЮКС» (код 38434007), ТОВ «Т.О.Н.» (код 39237780, ТОВ «Лівед ОЙЛ» (код 39497670), ТОВ «Олімп ОЙЛ» (код 39796599), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП» (код 40165201), ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС» (код 39674987), позивачем до суду були надані додаткові докази, а саме: оборотна відомість по взаєморозрахункам з ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС»; оборотна відомість по взаєморозрахункам з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП»; оборотна відомість по взаєморозрахункам з ТОВ «Олімп ОЙЛ»; оборотна відомість по взаєморозрахункам з ТОВ «Лівед ОЙЛ»; оборотна відомість по взаєморозрахункам з ТОВ «Т.О.Н.»; оборотна відомість по взаєморозрахункам з ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н»; оборотна відомість по взаєморозрахункам з ТОВ «Алматея Ойл»; перелік власних транспортних засобів на балансі ТОВ «МА «Дніпропетровськ»; перелік орендованих транспортних засобів ТОВ «МА «Дніпропетрровськ»; копії звітів про рух паливно-мастильних матеріалів і роботу автотранспорту служби спеціального транспорту ТОВ «МА «Дніпропетровськ» за період з жовтня 2012 року по грудень 2016 року.

Суд зазначає, що надані докази свідчать про фактичне реальне вчинення господарських операцій за перевіряємий період по взаємовідносинам ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» із зазначеними контрагентами, свідчить про те, що позивачем були реально понесені витрати, які підтверджені платіжними документами, що були віднесені до складу витрат на підставі положень статей 138, 139 Податкового кодексу України, та свідчать про правильність формування ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» податкового кредиту з ПДВ в період, що перевірявся при виконанні господарських операцій із вказаними контрагентами.

Щодо порядку, встановленому на ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» в частині приймання паливно-мастильних матерiалiв від контрагентів постачальників, судом встановлено наступне.

В організаційній структурі ТОВ «МА «Дніпропетровськ» є декілька підрозділів, до функцій яких входить планування, органiзацiя i проведения комплексних заходiв з рацiонального застосування i забезпечення пiдготовки паливно-мастильних матерiалiв для заправки ними повiтряних суден, зокрема: служба паливно-мастильних матерiалiв , яка має сертифікат відповідності № ДНК-ПММ-240/04, виданий Державною авіаційною службою України, який засвідчує, що підприємство відповідає вимогам діючих нормативних документів України, які регламентують діяльність цивільної авіації, і має право на діяльність в заявленій сфері та випробувальна лабораторія паливно-мастильних матеріалів - структурний пiдроздiл ТОВ «МА» Дніпропетровськ», до функцiй якого належать: лабораторний контроль якості ПММ для оцінки якості, що надходять на склад ПММ, яка має міжнародний атестат акредитації №2Т1555, виданий Національним агентством з акредитації України, та цим засвідчує компетентність відповідно до вимог ДСТУ ISO/IEC 17025:2006 у сфері випробування ПММ.

Основними завданнями цих служб є визначення потреби в ПММ, необхiдних для паливозабезпечення авiацiйної технiки, автотранспорту, засобiв аеродромноi механiзацii i створення запасiв на пiдприемствi, розробка планiв постачання i надання у встановленi термiни заявок на постачання ПММ, їx своечасноiї реалiзацii в повному обсязi.

Постачання авіапалива, палива для спецтраспорту, мастил та спецрідин авіапідприємства здійснюється в умовах ринкових відносин, тобто за допомогою укладення прямих договорів з заводами-постачальниками або з іншими збутовими організаціями, а також посередницькими комерційними структурами.

Планування потреб в паливно-мастильних матеріалах здійснюється службою ПММ шляхом складання плану потреби. Загальна потреба в нафтопродуктах для підприємства на планований період складається з потреби в паливно-мастильних матеріалах для забезпечення виробничої діяльності підприємства і створення перехідних запасів.

При складанні заявок на паливно-мастильні матеріали служба ПММ керується чинною на підприємстві номенклатурою паливно-мастильних матеріалів згідно хіміко-технологічних карт на техніку, що застосовується, а також заявками від керівників структурних підрозділів, які подаються постачальникам на кожний місяць за 15 днів до початку місяця. Постачання ПММ здійснюється автомобільним транспортом. Прийом паливно-мастильних матеріалів на склад здійснюється згідно чинних керівних документів служби ПММ.

Паливно-мастильні матеріали та технічні рідини надходять до підприємства спеціалізованим автомобільним транспортом або в спеціальній тарі іншими транспортними засобами. Прийом ПММ проводиться у попередньо підготовлені резервуари, а при надходженні ПММ в тарі у спеціально підготовлені місця складування (сховища, майданчики). При підготовці до операції зливу ПММ відповідальна особа служби ПММ (начальник складу ПММ, технік з авіаПММ, авіатехнік з ПММ) зобов'язана:

- підєднати троси вирівнювання потенціалів до кожної цистерни (транспорту);

- звірити номери і типи цистерн з номерами і типами, зазначеними в транспортних накладних;

- перевірити наявність і правильність та повноту заповнення постачальником паспортів якості і сертифікатів відповідності на ПММ та ТР і накладних;

- перевірити відповідність маркування на тарі відвантажувальним документам та справність тари;

- здійснити вимір рівня наливу нафтопродукту (після відстоювання цистерн не менше 30 хвилин) і визначити його вагу обємно-масовим статичним методом для кожної цистерни;

- відібрати проби продукту згідно з ГОСТ 2517-85 і провести вхідний контроль якості;

- зіставити фактичні дані кількості ПММ та ТР, що надійшли, з даними у відвантажувальних документах;

У разі позитивного висновку вхідного контролю якості і при наявності паспорта якості постачальника, який підтверджує кондиційність отриманого продукту за всіма показниками, виконання всіх підготовчих операцій, злити ПММ та ТР із транспортних засобів у резервуари складу ПММ, про що робиться відповідна відмітка в журналі реєстрації надходження авіаПММ та ТР.

При прийомі ПММ та ТР, що надійшли автомобільним транспортом, оформлюється товарно-транспортна та видаткова накладні, що надаються постачальником.

Облік ПММ на складах, у підрозділах і службах, у бухгалтерії організовується і ведеться під керівництвом головного бухгалтера підприємства.

Прийом ПММ, як поставляються від постачальника будь-яким видом транспорту, здійснюється комісією, що призначається керівником підприємства. Прийом ПММ від постачальників на їх складах (базах) або постачальниками, що доставляють ПММ на склад підприємства, здійснюється начальником складу ПММ або комірником (матеріально відповідальною особою).

При заправці наземної техніки визначення кількості виданих авто паливно-мастильних матеріалів проводиться за допомогою паливо-раздавальних колонок і лічильників. При видачі (прийомі) ПММ у бочках, каністрах і іншій тарі масу ПММ визначають за допомогою зважування на терезах.

У відповідності до Інструкції про порядок організації та забезпечення пропускного та внутрішнього обєктового режиму в ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК», яке є режимним та стратегічним обєктом, передбачено, що автотранспорт сторонніх організацій, який задіяний в технологічному процессі забезпечення діяльності аеропорта, але не працює на аеродромі на постійній основі, допускається в контрольовану зону і зони обмеженого доступу, що охороняються, тільки з дозволу Генерального директора ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» або особи, яка його заміщує, за одноразовими або тимчасовими перепустками на відповідний транспорт та при наявності перепустки у водія і в осіб, що перебувають у такому транспортному засобі, одержаними в установленому порядку в бюро перепусток САБ ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК». Проїзд (виїзд) кожного транспортного засобу реєструється в спеціальному журналі на КПП (Журнал руху транспорту через КПП).

На підтвердження фактичного перетинання контрольно-пропускного пункту ТОВ «МА «Дніпропетровськ» автотранспорту з нафтопродуктами постачальників контрагентів (ТОВ «Алматея Ойл» (код 33381862), ТОВ «ТЕХ-ЦЕНТР-Н» (код 37376526), ТОВ «Т.О.Н.» (код 39237780, ТОВ «Лівед ОЙЛ» (код 39497670), ТОВ «Олімп ОЙЛ» (код 39796599), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ОЛІМП» (код 40165201), ТОВ «ЛАЙФ АЛЬЯНС» (код 39674987) позивачем до суду за весь перевіряємий період були надані підписані уповноваженою особою підприємства відповідні таблиці по кожному контрагенту, в яких зазначено: дата поставки, номер видаткової накладної, сума поставки, номер відповідної товарно-транспортної накладної, номер подорожнього листа, державний номер автомобіля, що здійснював транспортування нафтопродуктів та перетинав КПП, державний номер причепа, дані про водія, та запис у журналі реєстрації руху транспорту через контрольно-пропускний пункт 2 (КПП 2) ТОВ «МА «Дніпропетровськ».

На підтвердження фактичного перетинання контрольно-пропускного пункту ТОВ «МА «Дніпропетровськ» транспорту постачальників із нафтопродуктами позивачем надано належним чином завірені витяги з журналу реєстрації руху транспорту через КПП 2 на режимну зону стратегічного обєкту ТОВ «МА «Дніпропетровськ» за увесь перевіряємий період, в яких зазначено дата та час перетинання, який тип транспорту перетинав КПП підприємства, власник автотранспорту, державний номер транспорту та причепу, прізвище водія; належним чином завірені копії перепусток у режимну зону аеропорту автотранспорту контрагентів-постачальників за перевіряємий період.

Також позивачем було надано довідку (перелік) про наявність на балансі ТОВ «МА «Дніпропетровськ» майна: будівль та споруд, призначених для зберігання палива та паливно-мастильних матеріалів, а саме: резервуари, склад ПММ, ємності, та копію посадової інструкції начальника складу ППМ - особи, відповідальної на ТОВ «МА «Дніпропетровськ» за приймання, транспортування, зберігання та відпуску нафтопродуктів.

У відповідності із п. 134.1. ст. 134 ПКУ об'єктом оподаткування є:

134.1.1. прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи;

Пункт 135.1 ст. 135 ПКУ визначає, шо базою оподаткування податком на прибуток є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень ПКУ.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як було зазначено вище, ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» були надані до перевірки первинні документи, якими підтверджується придбання товарів (робіт, послуг) у перелічених вище контрагентів, для потреб забезпечення власної господарської діяльності, які, в свою чергу, стали підставою для відображення понесених витрат в бухгалтерському обліку ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не допускало порушення вимог ст.44, ст.134 та ст.135 ПКУ, та, як наслідок, не занижувало фінансовий результат до оподаткування за період 2015-2016 роки на загальну суму 8 067 364 грн.

Щодо порушень ведення податкового обліку з податку на додану вартість, слід зазначити наступне.

В акті перевірки описано порушення ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» вимог податкового законодавства при визначенні податкових зобовязань з податку на додану вартість (ПДВ). Зокрема, податковим органом наведено наступні висновки:

- на порушення абз. «г» п. 198.5 ст. 198 ПКУ ТОВ «МА «Дніпропетровськ» занижено податкові зобовязання на загальну суму 4 536 978,85 грн. за період з жовтня 2012 року по грудень 2014 року;

- на порушення п. 188.1 ст. 188 ПКУ ТОВ «МА «Дніпропетровськ» занижено податкові зобовязання з податку на додану вартість всього у сумі 381 084 грн. за період з січня по грудень 2015 року.

Наведені висновки обґрунтовані тим, що ТОВ «МА «Дніпропетровськ» в період з 01.10.2012 року по 31.12.2016 року необґрунтовано віднесено до складу витрат витрати, які не вважаються витратами, повязаними з веденням господарської діяльності, що полягає у здійсненні збиткових господарських операцій та відсутності наміру отримати користь при здійсненні витрат, визначених як витрати, всього на суму 22 684 894,25 грн.

Як вже було зазначено вище, чинне податкове законодавство не виключає можливість отримання платником податків відємного фінансового результату за наслідками відповідного звітного періоду. Крім того, підприємство отримує дохід від здійснення господарської діяльності, реалізує свої послуги за звичайними ринковими цінами, а тому повязані із такою діяльністю витрати безпосередньо стосуються господарської діяльності товариства.

У відповідності із п.п. «г». п. 198. 5 ст. 198 ПКУ платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися:

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Як було встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «МА «Дніпропетровськ» використовувало придбані товари (послуги) для забезпечення ведення власної господарської діяльності та здійснювало поставку власних послуг за ціною, яка включала в себе ПДВ. Тобто, використовувало придбані товари та послуги в операціях, які є звичайною господарською діяльністю позивача, а тому не зобовязано було застосувати п.п. «г». п. 198. 5 ст. 198 ПКУ.

У відповідності із п. 188.1 ст. 188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;

газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

В даному випадку, основним видом господарської діяльності ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» є надання послуг з аеропортового обслуговування повітряних суден та пасажирів. Ціни на вказані послуги (тарифи) підлягають обовязковому державному регулюванню, відповідно до Постанови КМУ № 1548 від 25.12.1996 року.

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України №169 від 05.05.1998р. «Про затвердження аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден у міжнародному аеропорту «Дніпропетровськ» (що діяв на період перевірки), а також Наказу Міністерства інфраструктури України №173 від 18.05.2015 року «Про внесення змін до Аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів» передбачено, що аеропортові збори за обслуговування повітряних суден і пасажирів - це державні регульовані тарифи у галузі авіації, тобто саме на державному рівні встановлюється розмір вказаних аеропортових зборів.

Так, у п.1 вказаних наказів визначено, що за аеропортове обслуговування повітряних суден (ПС), пов'язане із забезпеченням: зльоту-посадки, обслуговування пасажирів, понаднормативної стоянки пасажирського повітряного судна, авіаційної безпеки пасажирських перевезень, стягуються аеропортові збори за встановленими розмірами.

Таким чином, основний дохід від господарської діяльності ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК», а саме обслуговування повітряних суден, визначається з огляду саме на аеропортові збори, які є державно регульованими, а, отже, не можуть бути самостійно встановлені позивачем, тому ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» не могло отримати більший дохід від здійснення своєї основної діяльності, ніж той, який випливає із рівня регульованих цін та тарифів, що також мало вплив на кінцевий фінансовий результат до оподаткування.

Пунктом 198.5 ст. 198 ПКУ визначено, що платник податку зобовязаний нарахувати податкові зобовязання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПКУ для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання та/або починають використовуватися в операціях, що не є обєктом оподаткування, звільнених від оподаткування, що здійснюються платником податку в межах балансу, та в операціях, що не є господарською діяльністю.

Якщо товари/послуги, необоротні активи придбані без податку на додану вартість (придбані у неплатників ПДВ, звільнені від оподаткування тощо), то у разі їх призначення для використання та/або початку використання в операціях, що не є обєктом оподаткування, звільнених від оподаткування, що здійснюються платником податку в межах балансу, та в операціях, що не є господарською діяльністю, нарахування податкових зобовязань не здійснюється незалежно від дати їх придбання.

Для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, які призначаються для використання та/або починають використовуватися у зазначених вище операціях, податкові зобовязання згідно з п. 198.5 ст. 198 ПКУ нараховуються тільки у випадку, якщо суми податку, нараховані (сплачені) під час їх придбання або виготовлення, були включені до складу податкового кредиту.

Суд зазначає, що податкові зобовязання згідно п.198.5 ст.198 ПКУ нараховуються тільки на ті витрати, по яким у відповідній період було отримано податковий кредит.

Тому, при розрахунку податкових зобовязань по збитковим, з точки зору відповідача, операціям, витрати, що формують собівартість, повинні бути розраховані без урахування амортизаційних відрахувань, фонду оплати праці та нарахувань на неї, тому що згідно пп. 196.1.6 п. 196.1 ст.196 ПКУ не є об'єктом оподаткування ПДВ операції з виплат у грошовій формі заробітної плати (інших прирівняних до неї виплат), а також пенсій, стипендій, субсидій, дотацій за рахунок бюджетів або Пенсійного фонду України чи інших фондів загальнообов'язкового соціального страхування (крім тих, що надаються у майновій формі). Також, згідно ПКУ не є об'єктом оподаткування ПДВ операції з нарахування амортизації обєктів основних засобів, оскільки таке нарахування не відноситься до операцій поставки товарів (робіт, послуг).

При цьому, як було зясовано під час судового розгляду та не спростовано представниками відповідача, у податкових інспекторів були всі необхідні дані для визначення розміру ПДВ без урахування амортизаційних відрахувань, витрат по нарахуванню заробітної плати та нарахувань на неї, які податкові інспектори мали зняти з розміру собівартості при розрахунку ПДВ по збитковим операціям.

Таким чином, посилання відповідача на порушення позивачем п. 188.1 ст. 188 ПКУ є безпідставним, оскільки положення вказаної норми не розповсюджується на визначення бази оподаткування ціни послуг, які надаються ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК».

Щодо висновку контролюючого органу стосовно того, що господарські операції між вищевказаними контрагентами та ТОВ «МА «Дніпропетровськ» не відбулись, та ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» при декларування податку на додану вартість порушено п. 198.1, п. 198.2 та п. 198.6 ст. 198 ПКУ та завищено податковий кредит з ПДВ на загальну суму 2 905 585 грн. за період з жовтня 2012 по грудень 2016 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже було вказано вище, ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» в період з жовтня 2012 року по грудень 2016 року були проведені звичайні господарські операції з придбання товарів (паливно-мастильних матеріалів) та послуг, які були необхідні для забезпечення господарської діяльності товариства. Реальний характер вказаних господарських операцій підтверджується наявними у позивача первинними документами, фактичним отриманням товару (послуг), а також проведеним розрахунками із безпосередніми контрагентами.

З матеріалів справи судом встановлено, що при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» керується положеннями ст. 198 ПКУ, при цьому суму сплаченого ПДВ у вартості товарів відносить до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів на підставі оригіналів первинних документів та отриманих податкових накладних.

Окрім того, суд зазначає, що ані під час перевірки, ані під час судового розгляду справ не було встановлено фактів відсутності податкових накладних чи порушень при їх оформленні.

Відповідно до п.п. 198.1 ПКУ, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПКУ встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг;

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 198.3 ст.198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Наведеними нормами ПКУ передбачено, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів з метою їх використання у власній господарській діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» відповідно до умов описаних вище договорів поставки отримало товари (результати робіт) від своїх контрагентів, та використовувало їх для забезпечення потреб господарської діяльності, організації належної роботи аеропорту. Отримання товарів підтверджується первинними документами: договорами, специфікаціями, рахунками-фактурами, ТТН, актами приймання-передачі, податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, оплата продукції та сплата ПДВ у її вартості підтверджується відповідними платіжними документами.

В свою чергу, п. 198.6 ст. 198 ПКУ передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В даному випадку, судом встановлено та як вбачається із самого акту перевірки, всі суми податкового кредиту з ПДВ, задекларовані ТОВ «МА «ДНІПРОПТЕРОВСЬК», були підтверджені належним чином оформленими податковими накладними.

Всі перелічені контрагенти на момент проведення господарських операцій з ТОВ «МА «ДНІПРОПЕТРОВСЬК» були зареєстрованими платниками ПДВ, свідоцтва платника ПДВ таких підприємств на момент проведення господарських операцій скасовані не були, та вказані контрагенти мали право видавати податкові накладні

В акті перевірки відсутні посилання та підтвердження щодо наявності судових рішень, або вироків суду, які б свідчили про нереальний або удаваний характер укладених договорів та неможливість проведення господарських операцій.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності факту реальності здійснення господарських операцій, сприймаються судом критично та до уваги не беруться.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання, що операції позивача з контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 242-246, 250Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення:

- № від 09.01.2018 року, яким ТОВ "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобовязаннями на суму 4 146 324 грн. та за штрафними санкціями на суму 512 187,50 грн.;

- № від 09.01.2018 року, яким ТОВ "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств за 2014 рік на суму 23 111 041 грн., за 2015 рік на суму 15 697 946 грн., за 2016 рік на суму 15 310 778 грн.;

- № від 09.01.2018 року, яким встановлено завищення ТОВ "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду та застосовано штрафні фінансові санкції з податку на додану вартість на суму 31 983,50 грн.;

- № від 09.01.2018 року, яким ТОВ "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість за податковими зобовязаннями на суму 4 125 728 грн. та за штрафними санкціями на суму 1 031 432 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держаної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" () судові витрати у розмірі 616 700 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 09.09.2018 року.

Суддя ОСОБА_5