Справа № 804/691/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Справа № 804/691/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у місті Дніпрі в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Океан-2М» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення, -
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 15.12.2017 року № НОМЕР_1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 15 березня 2018 року о 10 год. 30 хв. (суддя Сидоренко Д.В.).
В підготовчому судовому засіданні 15.03.2018 року було оголошено перерву.
На підставі розпорядження від 04.04.2018 року №1107д згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи справу № 804/691/18 перерозподілено судді Тулянцевій І.В.
Ухвалою суду від 06.04.2018 року прийнято до провадження адміністративну справу, зазначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 квітня 2018 року о 10 год. 30 хв.
Згідно ухвали від 20.04.2018 року строк підготовчого провадження у справі №804/691/17 продовжено до 05 травня 2018 року.
Відповідно до ухвали від 05.05.2018 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 04 червня 2018 року о 15:30 год.
В судове засідання 04 червня 2018 року позивач не зявився, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.
Відповідач в судове засідання 04 червня 2018 року не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання оригіналів запиту контролюючого органу від 31.03.2017 року з доказами вручення, наказу від 25.10.2017 року №2592, поштового відправлення.
04 червня 2018 року суд розглянув вказане клопотання та відмовив в його задоволенні з огляду на те, що відповідачу було надано достатньо часу щодо надання відзиву на адміністративний позов та доказів на підтвердження викладених у ньому доводів. Крім того, суд відмічає, що відповідно до положень ст. 180 КАС України, докази сторонами надаються в підготовчому засіданні.
З огляду на положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
- п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138 Податкового Кодексу України - занижено податок на прибуток за 2014 рік всього у сумі 80 487,00 грн.;
- п.185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.6, п.201.7 ст. 01 Податкового Кодексу України - занижено податок на додану вартість всього у сумі 89 430,00 грн., у тому числі: за квітень 2014 року у сумі 54 090,00 грн. та за травень 2014 року у сумі 35 340,00 грн.
Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті, позивачем на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було направлено заперечення за вих. №30/11 від 30.11.2017 року разом із копіями первинних документів щодо господарських відносини з ТОВ «Контакт Плюс» за період квітень травень 2014 року.
Листом від 12 грудня 2017 року (вих. №4900/9/04-36-14-09) «Про результати розгляду заперечень» Головне управління ДФС у Дніпропетровській області повідомило, що заперечення до акту перевірки надійшли із порушенням строків, встановлених Податковим кодексом України, у звязку із чим, висновки акту перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «Контакт Плюс» та заниження ПДВ та податку на прибуток є обґрунтованими і відповідають вимогам чинного законодавства України.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі висновку спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755 VI (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;
За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
Отже, обов'язковою умовою для проведення документальної позапланової перевірки є направлення письмового запиту.
В силу приписів пункту 73.3 статті 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (п. 45.2 ст. 45 ПК України).
Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Приписами пункту 79.2 статті 79 ПК України встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Аналіз положень пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України дає підстави для висновку, що виключною передумовою для прийняття органом державної податкової служби рішення про проведення документальної позапланової перевірки платника податків з посиланням на пп.78.1.1 п. 78.1. ст. 78 ПК України - є факт ненадання таким платником пояснень та їх документальне підтвердження на письмовий запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.
Крім того, приписи ПК України виключають можливість проводити документальну позапланову невиїзну перевірку без надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, що мало місце в межах спірних правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з отриманням контролюючим органом вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2016 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України, а саме: придбання та використання фіктивного підприємства ТОВ «Контакт Плюс», Головне управління ДФС у Дніпропетровській області на адресу позивача: м. Дніпро, вул. Барикадна, 6 надіслало запит від 31.03.2017 року №5708/10/03-36-14-09-16 про надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно здійснення господарських операцій із ТОВ «Контакт Плюс» за період квітень-травень 2014 року.
У відповіді на відзив представник позивача заперечив отримання запиту від 31.03.2017 року № 5708/10/03-36-14-09-16, пославшись на відсутність опису вкладення до листа, а також те, що на підприємстві не працював працівник на прізвище Токарь, про що TOB «ОКЕАН-2М» надав відповідну довідку №19/04 від 19.04.2018 року.
З матеріалів справи також вбачається, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ТОВ «Океан 2М» є: АДРЕСА_1.
З матеріалів справи вбачається, що позивач був повідомлений про проведення перевірки 02.11.2017 року, тобто в день початку проведення податковим органом перевірки, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.
Між тим, згідно з пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки виникає за умови завчасного надіслання до початку перевірки платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Тобто, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Аналогічне правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним, зокрема, у постановах від 27 січня 2015 року у справі № 21-425а14, від 16 січня 2018 року у справі 826/442/13-а, від 20 березня 2018 року у справі №810/1438/17.
З огляду на встановлене, суд погоджується з доводами позивача про відсутність у відповідача законних підстав для призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а тому відповідач, призначивши проведення перевірки позивача на підставі п.п.78.1.1 п.78 ст.78 ПК України та здійснивши її проведення, порушив норми діючого законодавства, що визначають порядок призначення та проведення такої перевірки.
Відповідно до п.п.14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг для цілей розділу III цього Кодексу - витрати, що прямо пов'язані з виробництвом та/або придбанням реалізованих протягом звітного податкового періоду товарів, виконаних робіт, наданих послуг, які визначаються відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, що застосовуються в частині, яка не суперечить положенням цього розділу (п.п.14.1.228 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно з п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 ПК України ).
З матеріалів справи вбачається, що протягом періоду, що перевірявся, між позивачем (замовник) та ТОВ «Контакт Плюс» (виконавець) укладено договір № 458/53 від 28.03.2014 року, згідно якого виконавець з метою дотримання інструкцій правил перевезень на залізничній дорозі, і автомобільним транспортом надає замовнику послуги по укручуванню люків (вагонів), маркіровці залізничних вагонів, пломбування вантажних автомобілів (причепів). Оплата за послуги здійснюється протягом 20 банківських днів. Розрахунки за послуги здійснюються у безготівковому порядку або іншому порядку, не забороненому законодавством України і на умовах, визначених законодавством України, зокрема у готівковій формі, у формі переведення боргу, уступки права вимоги та інші. Вартість послуг встановлюється по договірним цінам згідно актів виконаних робіт, які є невідємною частиною даного договору.
ТОВ «Контакт Плюс» було надано наступні послуги на загальну суму 536 580,00 грн.: з укручування люків та маркування залізничних вагонів, послуги з пломбування вантажу вантажного автомобіля, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) та причепа № 191 від 02.04.2014 року на суму 1980,00 грн.; №192 від 08.04.2014 року на суму 13 800,00 грн.; № 193 від 15.04.2014 року на суму 22 680,00 грн.; № 194 від 22.04.2014 року на суму 15 330,00 грн.; № 195 від 22.04.2014 року на суму 15 330,00 грн.; № 196 від 22.04.2014 року на суму 48 900,00 грн.; № 197 від 22.04.2014 року на суму 48 900,00 грн.; №198 від 22.04.2014 року на суму 45 150,00 грн.; № 199 від 22.04.2014 року на суму 45 150,00 грн.; № 200 від 22.04.2014 року на суму 33 000,00 грн.; № 201 від 28.04.2014 року на суму 11 280,00 грн.; № 202 від 28.04.2014 року на суму 9240,00 грн.; № 203 від 28.04.2014 року на суму 13 800,00 грн.; № 25 від 05.05.2014 року на суму 23 520,00 грн.; № 26 від 05.05.2014 року на суму 23 520,00 грн.; № 16 від 06.05.2014 року на суму 82 500,00 грн.; №17 від 06.05.2014 року на суму 82 500,00 грн.
Також позивачем (виконавець) з ТОВ «Краматорський феросплавний завод» (ТОВ «КФЗ», замовник) у спірному періоді укладено договір про надання послуг з охорони супроводу вагонів з вантажем № 1405/04-14 від 14.03.2014 року, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання по забезпеченню охорони та супроводження матеріальних цінностей вантажу. Вартість послуг виконавця з охорони та супроводження, обумовлені в даному договорі, зазначається в Протоколі узгодження вартості охоронних послуг (Додаток №3 до договору). Загальна вартість договору визначається сукупною вартість наданих виконавцем та прийнятих робіт, які підтверджені актами здачі-прийняття виконаних робіт за кожну партію вантажу. Загальна вартість договору не може перевищувати 50 000,00 грн. (в тому числі ПДВ). Оплата за охорону та супроводження вантажу виконується замовником згідно виставленого рахунку-фактури.
В протоколі №3 сторонами - ТОВ «Краматорський феросплавний завод» та ТОВ «Океан-2М» узгоджено договірну ціну за надання послуг з охорони та супроводження вантажу замовника з урахуванням ПДВ згідно договору № 1405/04-14 від 14.03.2014 року.
На виконання даного договору ТОВ «Океан-2М» були надані послуги загальною вартістю 526 564,20 грн., що підтверджується актами приймання-здачі виконаних робіт: № 4 від 15.04.2014 року на суму 24 554,16 грн., № 5 від 22.04.2014 року на суму 33 148,92 грн., №6 від 22.04.2014 року на суму 106 164,00 грн., № 7 від 22.04.2014 року на суму 133 382,88 грн., № 8 від 05.05.2014 року на суму 50 958,72 грн., № 9 від 06.05.2014 року на суму 178 355,52 грн.
ТОВ «КФЗ» сплатило ТОВ «Океан-2М» за надані послуги, що перелічені вище, в повному обсязі.
З матеріалів справи також вбачається. що між позивачем (виконавець) та ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (замовник) укладено договір про надання послуг з охорони й супроводу вагонів з вантажем № 13-0315-02 від 31.01.2013 року.
Згідно умов вказаного договору виконавець надає замовнику послуги з охорони у супроводу вагонів, завантажених продукцією замовника. Приймання-передача завантажених вагонів здійснюється у присутності представника замовника і виконавця з оформленням акту прийому-передачі виконаних робіт, що повинен бути підписаний уповноваженими представниками сторін. Оплата послуг з охорони й супроводу вантажу здійснюється на умовах 100% авансового платежу на поточний рахунок виконавця на суму попередньо заявлених послуг. Остаточний розрахунок провадиться не пізніше 5-ти банківських днів на підставі виставлених рахунків за фактичн6о виконані послуги з обовязковим наданням двосторонніх актів прийому-передачі виконаних робіт до 2-го числа місяця, наступного за звітним.
Строк дії договору № 13-0315-02 від 31.01.2013 року було подовжено на 2014 рік згідно додаткової угоди № 7 від 20.11.2013 року.
На виконання даного договору в квітні 2014 року ТОВ «Океан-2М» були надані послуги, що підтверджується актами (особливі умови) приймання-здачі виконаних робіт: №01/04 від 02.04.2014 року на суму 2151,72 грн., в тому числі ПДВ 358,62 грн.; № 02/04 від 28.04.2014 року на суму 9991,68 грн., в тому числі ПДВ 1665,28 грн.; актом (класичні умови) прийому-здачі виконаних робіт № 01/04 від 28.04.2014 року на суму 12 198,60 грн., в тому числі ПДВ 2033,10 грн.
За отримані послуги контрагент позивача - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» сплатило ТОВ «Океан-2М» у повному обсязі.
За умовами договору на забезпечення охорони вантажів № АЖД-887/12-14 від 03.04.2014 року, укладеного позивачем (виконавець) з TOO MBR Metals, виконавець надає замовнику послуги з охорони та супроводження вантажів (далі - вантаж), що переміщуються автомобільним (вантажівки) та залізничним транспортом (вагони). Прийом-передача завантажених вантажівок, вагонів здійснюється по акту прийому-передачі представниками виконавця та замовника. Оплата за супровід вагонів з вантажем встановлюється по 100% передплаті.
Додатковою угодою № 1 від 03.04.2014 року до договору № АЖД-887/12-14 від 03.04.2014 року сторонами узгоджено вартість охорони та супроводження одного автомобіля.
На виконання даного договору в квітні 2014 року ТОВ «Океан-2М» були надані послуги, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт: № 1 від 08.04.2014 року на суму 1416,00 доларів США., № 2 від 28.04.2014 року на суму 1416,00 доларів США.
TOO MBR Metals було оплачено за отримані послуги в повному обсязі.
Вищенаведені документи відповідають вимогам статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та розкривають зміст та обсяг господарських операцій з надання обумовлених договором послуг.
Також, з наданих документів прослідковується рух, мета, економічна доцільність придбання вказаних товарів та надання послуг.
Отже, наданими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Контакт Плюс» в квітні травні 2014, за наслідком здійснення яких платником понесені витрати, які вплинули на визначення обєкта оподаткування з податку на прибуток.
При цьому суд відмічає, що відповідно до пункту 86.7 статті 87 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у звязку з необхідністю зясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
За приписами пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
Протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки, платник податків має право подати контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та/або додаткові документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.
При цьому, суд вважає хибним посилання відповідача у листі від 12.12.2017 року за вих. №4900/9/04-36-14-09 «Про результати розгляду заперечень» на те, що граничний термін подання заперечень припадає на 30.11.2017 року, а фактично заперечення надійшли 01.12.2017 року, що на думку податкового органу свідчить про порушення терміну, встановленого Податковим кодексом України для розгляду заперечень на акт перевірки, оскільки, встановлюючи строк подачі заперечень, законодавець не пов'язує його саме з надходженням заперечень безпосередньо до фіскального органу, а положеннями пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України, на яку посилається пункт 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, встановлено, що заперечення на акт перевірки у встановлений строк можуть бути подані через пошту.
Суд також критично ставиться до тверджень відповідача щодо нереальності здійснюваних господарських операцій між позивачем та ТОВ «Контакт Плюс», що підтверджуються вироками Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.01.2016 року стосовно ОСОБА_3 (справа № 204/7850/15-к, провадження 1-КП/204/96/16) та Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2017 року стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (справа №201/8082/16-к, провадження 1-КП/201/11/2017), оскільки вказані рішення не місять конкретних обставин щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Контакт Плюс», періодів їх здійснення, даних посадових осіб, що підписували первинні документи.
У вироках, на які посилається відповідач, зафіксовано об'єктивну сторону складу злочину конкретних посадових осіб. Жодних обставин, які б свідчили про здійснення господарських операцій саме з позивачем, у вироках не встановлено.
Суд також зазначає, що сам факт наявності вироків, ухвалених у кримінальних провадженнях, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.
Аналогічні висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 802/1853/16-а.
Відтак, судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цим підприємством було одержання позивачем податкової вигоди. Господарська діяльність суб'єкта господарювання не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
Якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідачем в ході розгляду справи не наведено належних та допустимих доказів правомірності проведення перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення, у звязку із чим суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 243, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 15.12.2017 року № НОМЕР_1.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1