Справа № 569/8211/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/1446/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2018 року у справі № 569/8211/18 за адміністративним позовом за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського УПП в м.Бориспіль сержанта Давиденка Сергія Володимировича, рядового поліції УПП в Полтавській області Клочана Дмитра Михайловича, інспектора роти №4 батальйону УПП в Полтавській області Симоненка Романа Миколайовича,інспектора роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Данилюка Олексія Борисовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (рішення суду першої інстанції прийняте суддеюХаречко С.П. в м. Рівне Рівненської області, 18.07.2018 року згідно журналу судового засідання о 14:14 год.,), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся з адміністративним позовом до Поліцейського УПП в м.Бориспіль сержанта Давиденка Сергія Володимировича, рядового поліції УПП в Полтавській області Клочана Дмитра Михайловича, інспектора роти №4 батальйону УПП в Полтавській області Симоненка Романа Миколайовича,інспектора роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Данилюка Олексія Борисовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що вказане рішення є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не порушував правил перевезення великогабаритного вантажу, а тому підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності не було.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду судового засідання, справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 28 лютого 2018 року рядовим поліції УПП в Полтавській області Клочан Д.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 647833, згідно якої позивач, 28 лютого 2018 року о 20 год. 40 хв. на автодорозі М03 Київ-Харків 208 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп НОМЕР_4, перевозив вантаж, який перевищує габаритні параметри ширина 2.6м., а саме 2.94м без узгодженого з органами національної поліції, чим порушив п.22.5ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

03.03.2018 року інспектором роти №4 батальйону УПП в Полтавській області Симоненко Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №523076, згідно якої позивач, 03 березня 2018 року о 21 год. 40 хв. на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 228 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп НОМЕР_4, перевозив обладнання загальною шириною 3м., без відповідного дозволу Національної поліції, чим порушив п.22.5ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

04.03.2018 року поліцейським УПП в м. Бориспіль сержантом Давиденко С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №514471, згідно якої позивач, 04 березня 2018 року о 09 год. 15 хв. на автодорозі Київ-Харків 73 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп НОМЕР_4, перевозив габаритний вантаж, ширина якого перевищує допустимі норми,а саме 3.м.15 см., без дозволу Національної поліції, чим порушив п.32.1ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

04.03.2018 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Житомирській області старшим лейтенантом поліції Данилюком О.Б. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №079970, згідно якої позивач, 04 березня 2018 року о 12 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп 73 км., керуючи транспортним засобом DAF FT CF 84410 номерний знак НОМЕР_1, напівпричіп НОМЕР_4, перевозив металеву конструкцію, шириною 3.1 м не маючи дозволу на перевезення великогабаритних вантажів, чим скоїв правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, за яке до нього застосоване стягнення у розмірі 510 гривень.

Позивач не погоджуючись із оскарженими постановами, вважаючи їх такими, що підлягають скасуванню, звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не заперечував факту перевезення великогабаритного вантажу..

Апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Абзац 1 п. 22.5 ПДР передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м.

Підпункт 2 абзацу 1 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 № 879 (далі - Порядок), передбачає, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п. 1 Порядку).

Згідно з підпунктами 1, 3, 6-8 абзацу 1 пункту 2 Порядку вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики; місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю; стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів; пересувний пункт габаритно-вагового контролю (пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Відповідно до пункту 3 Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів здійснюється &lп;…&?у; на автомобільних дорогах загального користування уповноваженими Укравтодором дорожніми підприємствами та організаціями разом з відповідними підрозділами МВС.

Пункт 6 Порядку передбачає, що габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пунктів 15-18 Порядку контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, підприємства Укравтодору, які здійснюють габаритно-ваговий контроль; габаритно-ваговий контроль включає попередній та/або точний; у разі виявлення під час здійснення попереднього габаритно-вагового контролю факту перевищення установлених габаритно-вагових параметрів здійснюється точний габаритно-ваговий контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль автомобіля НОМЕР_2, НОМЕР_3, яким керував позивач, повинно бути здійснено у межах пунктів габаритно-вагового контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, а також з відеозапису нагрудної камери працівника УПП в Полтавській області зупинку було здійснено на узбіччі автодороги в темну пору доби за відсутності стаціонарного чи пересувного пункту габаритно-вагового контролю. В даному записі також не зафіксовано, яким чином здійснювалося вимірювання габаритів вантажу та результати такого вимірювання. Інші оскаржувані постанови винесені у світлу пору доби, однак відповідачами не доказано те, що зупинку було здійснено за присутності стаціонарного чи пересувного пункту габаритно-вагового контролю, а також, що будь-яким чином здійснювалося вимірювання габаритів вантажу, що перевозився.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вимірювання габаритів транспортного засобу здійснювалося із застосуванням вимірювальної техніки на стаціонарному чи пересувному пункті (платформі), технічними засобами, що мають нормовані метрологічні характеристики і що здійснювалося принаймні будь-яке вимірювання.

В оскаржуваних постановах про накладення адміністративного стягнення також не зазначено, яким приладом здійснювався замір габаритів транспортного засобу позивача, і на підставі чого визначено, що ширина вантажу, який перевозився, перевищує, допустимі межі, жодних доказів з цього приводу відповідачами не надано.

В матеріалах справи є копія квитанції № 27 від 09 січня 2018 року, в якій вказано платника ОСОБА_6, та призначення платежу «Плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин», яким було здійснено оплату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин, а тому позивачу відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18січня 2001року №30, не потрібно було дозволу Національної поліції на перевезення вантажу.

Відповідно до положень ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи, що докази, які б підтверджували перевезення Позивачем вантажу з перевищенням габаритних обмежень, у справі відсутні, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду погоджується з доводами апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідачами не доведено факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а тому постанови серії БР № 647833 від 28 лютого 2018 року, БР № 523076 від 03 березня 2018 року, серії БР № 514471 від 04 березня 2018 року та серії БР № 079970 від 04 березня 2018 року про накладення на нього адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ст.132-1 КУпАП підлягають скасуванню.

Відповідно до пункту 2 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції у справі, що розглядається, не повно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки встановленим обставинам, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2018 року у справі № 569/8211/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанови серії БР № 647833 від 28 лютого 2018 року, БР № 523076 від 03 березня 2018 року, серії БР № 514471 від 04 березня 2018 року та серії БР № 079970 від 04 березня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська