Справа № 810/4425/18
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2018 року справа № 810/4425/18
Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у місті Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років;

- зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років з 05.12.2017.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 відкрите спрощене позовне провадження у справі №810/4425/18, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно не взяв до уваги подані ним архівні документи, що підтверджують участь ОСОБА_1 у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим дійшов безпідставних висновків про відсутність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що подані позивачем документи містять суперечливі відомості про період перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для призначення ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

24 вересня 2018 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні залишено судом без задоволення.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.01.1993 (а.с.13).

Після досягнення 55-річного віку ОСОБА_2 , звернувся до Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київської області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 21.02.2018 №7 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відмовлено, оскільки додані до заяви документи, а саме, список №2 містить виправлення щодо періоду участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а розрахункові відомості не містять даних щодо назви підприємства та відомостей про рік, коли була нарахована заробітна плата (а.с. 12).

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1988 році у зоні відчуження не менше 30 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Таким чином, статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується відповідним посвідченням.

Щодо іншої умови для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку періоду роботи у зоні відчуження і документів, що його підтверджують, суд зазначає наступне.

Документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені у Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок №22-1).

Відповідно абзацу 7 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку №22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Таким чином особам, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надали територіальному органу Пенсійного фонду документи, що підтверджують факт їх роботи у 1988 році у зоні відчуження не менше 30 календарних днів, призначається пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Факт виконання особою роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження та її тривалість повинні бути підтверджені первинними документами (за відсутності відповідних довідок), в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Наявність або відсутність у первинних документах будь-яких інших відомостей не має правового значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для призначення пенсії на умовах, визначених у статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.01.1993 (а.с.13).

На підтвердження періоду участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачем територіальному органу Пенсійного фонду були надані: трудова книжка НОМЕР_2 , копія наказу «Электромонтажногопоезда №707» від 04.06.1991 №117, копія протоколу від 04.06.1991; копія списку працівників ВАТ «Укртранселектромонтаж», які приймали участь в роботах по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС у 1988 році та копію розрахункових відомостей.

Дослідивши документи, що подавались позивачем на підтвердження того, що у 1988 році він не менше 30 днів перебував у зоні відчуження, де виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, суд встановив наступне.

Як вбачається з трудової книжки позивача, у період з 20.01.1988 по 25.08.1989 він працював на посаді електромонтера в Електромонтажному потязі №707 треста «Транселектромонтаж» (записи 16-20) (а.с.14-22).

Наказом по Електромонтажному потягу №707 треста «Транселектромонтаж» від 04.06.1991 №117 для підтвердження часу перебування працівників ЕМП №707 у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС по електрифікації ділянки Чернігів-Янів в 1987-1988 року було створено комісію (а.с. 36).

Рішенням комісії Електромонтажного потяга №707, створеної відповідно до наказу від 04.06.1991 №117, оформленим протоколом засідання комісії від 24.06.1991, вирішено підтвердити період перебування у 1988 році в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС працівників ЕМП №707, що виконували роботи з монтажу контактної мережі, дистанційного керування, КТП, організації і проведення дозиметричного контролю, приймання для монтажу об`єктів і здавання в експлуатацію ділянки державній комісії, відповідно до списку №2 (а.с. 37-38).

Як вбачається з списку №2, що є додатком до вказаного протоколу, ОСОБА_1 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні у період з 11.05.1988 по 18.07.1988 (запис № 88) (а.с 39-41).

Таким чином, поданими позивачем відповідачу первинними документами, зокрема, трудовою книжкою, списком спеціальної комісії Електромонтажного потяга №707 треста «Транселектромонтаж» підтверджується, що ОСОБА_1 у 1988 році понад 30 днів виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження.

Зауваження з приводу того, що список №2 до протоколу засідання комісії Електромонтажного потяга №707 треста «Транселектромонтаж» містить виправлення, як на підставу для відмови у призначенні позивачеві пенсії, суд повністю відхиляє.

По-перше, як вбачається з вказаного списку, здійснені у ньому виправлення щодо періоду участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС завірені підписом особи, яка їх вчиняла, з посиланням на первинний документ, який став підставою для внесення виправлень табель обліку робочого часу.

По-друге, суд зазначає, що зазначений у списку №2 до протоколу засідання комісії Електромонтажного потяга №707 треста «Транселектромонтаж» період участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження як до, так і після внесення виправлень (з 11.05.1988 по 21.06.1988 і з 11.05.1988 по 18.07.1988 ) становив понад 30 календарних днів.

Отже, наявні у поданих позивачем первинних документах виправлення щодо періоду участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не мають правового значення для цілей призначення позивачеві пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, позаяк зазначений до виправлень період участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 11.05.1988 по 21.06.1988 був достатнім для призначення позивачеві пенсії, про яку він просив.

Зауваження відповідача, що розрахункові відомості, які подані позивачем, не містили відомостей про назву підприємства та рік, в якому була нарахована заробітна плата, а також відомостей про нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження, суд також відхиляє, оскільки вони також не мають значення для цілей призначення позивачеві пенсії із зниженням пенсійного віку.

Пенсія зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається за двох умов: наявність у особи статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС та наявність у особи документів, що підтверджують факт її роботи у зоні відчуження, зокрема, понад 30 днів у 1988 році.

Відсутність в окремих документах, на які посилається відповідач, окремих відомостей, що стосуються нарахування заробітної плати, не спростовує документально підтверджений факт того, що у період з 11.05.1988 по 18.07.1988 він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Крім того суд зазначає, що виходячи із положень абзацу 7 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 під час вирішення питання про призначення особі пенсії на умовах, визначених у статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до уваги беруться документи, що містять відомості про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Тобто подані позивачем документи про розмір його заробітної плати мають довідковий характер, а наявні у них недоліки, чи відсутність певних відомостей не могли слугувати підставою для висновку про те, що період його участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році не підтверджується.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що зазначені у рішенні Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області обставини не могли бути перешкодою для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розглядаючи подані позивачем документи, відповідач обмежився висновками про наявність у них виправлень та відсутність окремих відомостей, при цьому вплив цих виправлень та недоліків на фактичну можливість з`ясувати період участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи, відповідач не з`ясовував, у зв`язку з чим дійшов передчасних та необґрунтованих висновків про відсутність у позивача права на пенсію на умовах, визначених у статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, відповідач протиправно відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 5 років.

За таких обставин вимоги позивача про визнання протиправними дій Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд зазначає, що ознакою дискреційних повноважень є право суб`єкта владних повноважень приймаючи рішення, вчиняючи дії чи утримуючись від їх вчинення, діяти із певною свободою розсуду, тобто можливістю обрати одне з кількох юридично допустимих рішень.

Разом з тим, за наявності у позивача страхового стажу не менше 15 років, досягнення 55-річного віку, набуття позивачем в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прийняття ним у 1988 році участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідача є лише один можливий варіант вчинення дій - прийняти рішення про призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Суд констатує, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача вчинити передбачені чинним законодавством дії, відступити від яких він не мав права, однак незаконно відмовився їх вчиняти, чим порушив конституційні права людини і громадянина, не є втручанням у компетенцію суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

У пункті 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Судом встановлено, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України 26.12.2017.

Враховуючи викладене, є обґрунтованими і підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 з 26.12.2017 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 704.80 грн., який підлягає відшкодуванню на його корить за рахунок асигнувань відповідач. Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Зобов`язати Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 37583191, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. А. Саєнка, 10) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 26.12.2017 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 37583191, місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. А. Саєнка, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Дата складання повного рішення суду 26.10.2018.

Суддя Леонтович А.М.