Справа № 2а-2968/10/2670
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2010-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 липня 2010 року 11:50 № 2а-2968/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового засідання Поліщук О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт-Клімат"
про стягнення податкової заборгованості в сумі 10 863,04грн.
Державна податкова інспекція у Дарницькому районі міста Києва звернулася до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт-Клімат" податкової заборгованості по податку на додану вартість в розмірі 10 863,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, податковий борг перед Державним бюджетом України виник у зв'язку з порушенням відповідачем норм податкового законодавства України по податку на додану вартість.

У відповідності до п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу України" податкові органи подають позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках, коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вважаючи позицію позивача необґрунтованою, просив суд відмовити в задоволенні позову.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, пояснень їхніх представників, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спліт-Клімат" зареєстроване Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією 31.07.2001 р. () та є платником податків.

Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон) є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних осіб або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення (далі - Закон).

Згідно доводів позивача податковий борг відповідача з податку на додану вартість виник на підставі актів перевірок від 31.03.2006 р. № 553-2307-31511027, 17.06.2009 р. № 3043 та податкових повідомлень-рішень від 21.03.2006 р. № /0 на суму 11 021,25 грн., від 18.05.2007 р. № на суму 104,49 грн., від 13.06.2007 р. № на суму 52,24 грн., від 18.06.2009 р. № на суму 26,12 грн. - на загальну суму 11 204,10 грн. Крім цього, відповідачу було донараховано пеню в розмірі 6,23 грн. Враховуючи, що картці особового рахунку відповідач значилась переплата в сумі 190,57 грн. та часткової сплати ним суми заборгованості в розмірі 156,72 грн., то залишок податкового боргу з податку на додану вартість, на думку позивача, становить 10 863,04 грн.

Така позиція позивача є помилковою виходячи з наступного.

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі міста Києва було проведено невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Спліт-Клімат" з питань взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Астерія" за період 2003-2006 роки.

У результаті зазначеної перевірки, позивачем були виявлені порушення норм податкового законодавства з податку на додану вартість, а саме: пп.7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в результаті заниження податку на додану вартість за 2004 рік на суму 7 347,00 грн., в т.ч. за ІІ квартал 2004 року на суму 5 537,00 грн., за ІІІ квартал 2004 року на суму 1 810,00 грн., про що було складено акт від 31.03.2006 р. № 553-2307-31511027.

На підставі акту перевірки позивачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 21.03.2006 р. № /0, яким відповідачу визначено до сплати податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 11 021,25 грн. (7 347,50 грн. -основний платіж, 3 673,75 грн. -штрафні (фінансові) санкції), яке було отримане відповідачем, але визначене ним податкове зобов'язання з податку на додану вартість було сплачене лише частково.

Слід зазначити, що відповідач використовуючи надане йому п.п. 5.2.2. п. 5.2. ст. 5 Закону, право адміністративного оскарження рішення податкових органів, звертався зі скаргами до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва, Державної податкової інспекції в м. Києві, Державної податкової адміністрації України, за результатами розгляду яких 01.11.2006 р. рішення було залишено без змін, а скарги -без задоволення. Таким чином, з 01.11.2006 р. податкове зобов'язання вважається узгодженим та повинно бути сплачене протягом 10 днів.

Відповідно до п.п. 6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Перша - надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання та містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк (п.п. "а" п.п. 6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону). Друга - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки (п.п. "б" п.п. 6.2.3 п.6.2 ст. 6 Закону). У разі коли податковий орган чи пошта не може вручити платнику податків податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, податковий орган розміщує податкові вимоги на дошці податкових оголошень. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення (п.п. 6.2.4 п.6.2 ст. 6 Закону).

На виконання зазначених вимог, Державною податковою інспекцією у Оболонському районі м. Києва, були винесені дві податкові вимоги: перша на суму 10 830,68 грн. від 24.02.2007 р. № 1/781, друга на суму 10 830,68 грн. від 12.04.2007 р. № 2/1265, які не були отримані відповідачем у зв'язку з відсутністю його за місцезнаходженням. Так, податковим органом, на виконання вимог податкового законодавства, зазначені податкові вимоги були розміщення на дошці податкових оголошень.

Крім цього, Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі міста Києва було проведено перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання платіжних доручень до установ банку по податку на додану вартість.

У результаті зазначеної перевірки, позивачем були виявлені порушення норм податкового законодавства, а саме: пп.5.3.1. п. 5.3. ст. 5 Закону, в результаті чого встановлено порушення строків сплати податкового зобов'язання по податку на додану вартість на 245 днів, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 16.11.2006 р. № , про що було складено акт від 17.06.2009 р. № 3043.

Відповідно до абз. 3 пп. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці сплати, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

На підставі вимог законодавства та акту перевірки від 17.06.2009 р.№ 3043, позивачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 18.06.2009 р. № /0 яким, відповідачу нараховано штраф у розмірі 26,12 грн. (50 % погашеної суми податкового боргу в розмірі 52,24 грн.).

Пунктом 1.2 ст. 1 Закону визначено, що податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами зазначеними у п.п. 4.2.2 п.4.2 ст. 4 Закону, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Згідно п.п. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 15.1.1. п. 15.1., пп. 15.2.1. п. 15.2. ст. 15 Закону податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Враховуючи викладені норми податкового законодавства, подані сторонами пояснення та докази по справі, суд дійшов висновку, що позивачем пропущені граничні строки стягнення податкового боргу з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню від 21.03.2006 р. № /0 на суму 11 021,25 грн., яке узгоджене з 01.11.2006 р. Так, датою граничного строку стягнення податкового боргу є 10.11.2009 р., а позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 26.02.2010 р.

Крім цього, з матеріалів справи, доводів відповідача та пояснень представників сторін судом встановлено, що суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість згідно податкових повідомлень-рішень від 18.05.2007 р. № - 104,49 грн., від 13.06.2007 р. № - 52,24 грн., помилково включені позивачем до загальної суми заборгованості відповідача, оскільки зазначені рішення не були отримані ним, а, отже, відповідно до п.п. 5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" зобов'язання не є узгодженим.

Судом враховано також і той факт, що за відомостями податкового органу у відповідача існує переплата в сумі 317,29 грн., якої достатньо для погашення податкового боргу строк стягнення по якому не сплив.

З огляду на зазначене Окружний адміністративний суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладеного на нього обов'язку щодо доказування.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Р.О. Арсірій