Справа № 815/2918/18
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2918/18

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

за участю представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду віл 11 липня 2018 року по справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача -ОСОБА_6 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (Позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_3, державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_4, про скасування рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_4 №40281860 від 23.03.2018р. про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_3 за власний рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 в первинний стан, шляхом відновлення міжкімнатних перестінків, відновлення балкону замість улаштованої лоджії, відновлення площі вбиральні.

10.07.2018р. до суду надійшло клопотання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема нотаріусам та іншим органам чи особам, які мають право виконувати чи виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інші реєстраційні дії) щодо квартири АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101.

Клопотання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про забезпечення позову від 10.07.2018р.-задовольнити.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду віл 11 липня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна №101.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в заяві позивачем не вказано яким чином здійснення можливої перереєстрації квартири ускладнить виконання рішення у даній справі, не наведено істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення у зв'язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову предметом розгляду справи є оскарження рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_4 №40281860 від 23.03.2018р. та зобов'язання ОСОБА_3 як власника привести самовільно реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 первинний стан.

Судом встановлено, що 23.03.2018р. державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_4 прийнято рішення №40281860, яким внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в запис про право власності на квартиру АДРЕСА_1, а саме загальну площу приміщення в 111,00кв.м. та житлову площу в 67,9 кв.м. змінено на 116,9 кв.м. загальної площі на 62 кв.м. житлової площі.

Як вбачається з позовної заяви Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, відповідач вважає що ОСОБА_3 було надано до державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_4 для проведення реєстраційних дій недостовірні дані, а оскаржене рішення щодо здійснення державної реєстрації змін у відомості про зазначений об'єкт нерухомості прийнято після здійснення самочинної та незаконної, на думку представника позивача, реконструкції квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5. Також, представник позивача зазначав, що зазначена самовільна реконструкція квартири порушила передбачений порядок проведення реконструкції будинку, який є пам'яткою архітектури, та погіршила житлово - побутові умови мешканців будинку.

Частинами 1,2 ст.150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1,2 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд виходив з того, що спір, який є предметом даного розгляду не пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування.

Отже, метою знесення об'єктів самочинного будівництва за позовом органів державного архітектурно-будівельного контролю є не перехід права власності на ці об'єкти, а приведення будівництва у відповідність до імперативних вимог публічно- правових норм, направлених на захист суспільних інтересів.

Колегія суддів зауважує, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

При задоволенні заяви про забезпечення позову та при обранні виду такого забезпечення, слід враховувати обраний спосіб судового захисту. Зазначений спосіб забезпечення позову повинен мати належний та дієвий засіб, яким досягається та мета на досягнення якої, такий спосіб був спрямований.

Як було зазначено вище, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача вказуючи на його незаконні дії щодо самовільної реконструкції квартири та реєстрацію права власності на незаконно реконструйований обєкт.

Обрання судом першої інстанції такого способу забезпечення позову, як заборона вчиняти дії щодо спірного майна є таким, що відповідає, як предмету позовних вимог, так і вимогам 150 КАС України.

Водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність передумов для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки аналіз обставин справи свідчить про фактичну наявність спору між учасниками процесу та реальність загрози заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також те, що для можливого відновлення прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти дії щодо спірного майна, останньому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Це випливає із необхідності запобігти відповідачу розпорядитися майном, щодо якого виник спір, оскільки в іншому випадку можуть виникнути правовідносини, за якими треті особи набудуть прав на це майно.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись 308, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду віл 11 липня 2018 року по справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 культури, національностей, релігій та охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_6 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.10.2018р.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9