Справа № 0440/6724/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2018 року Справа № 0440/6724/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 05.09.2018 надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягала у не зарахуванні до його пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоду роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року на Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», а також зобов'язати відповідача зарахувати вказані періоди до його пільгового стажу за Списком № 1, здійснити перерахунок пенсії з 04.03.2018 року та виплатити недоотримані кошти.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача, який при обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, безпідставно не відніс періоди роботи позивача на посаді електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року, тим самим порушив його право на отримання пенсії у більшому розмірі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2018 року відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач у встановлений судом строк надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки не врахування зазначених періодів позивача відбулось з підстав не проведення підприємством, на якому працював останній, атестації робочих місць у таких періодах.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що з 04.03.2018 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виходячи із загального стажу, зарахованого по 31.08.2018 року, що складає 33 роки 5 місяців 10 днів, у тому числі за Списком № 1 16 років 11 місяців 14 днів.
Вважаючи, що обчислений розмір пенсії відповідачем занижений, позивач звернувся до Пенсійного фонду із відповідною заявою про надання інформації щодо призначення пенсії.
На вказане звернення отримав відповідь, з якої вбачається, що оскільки у виданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» довідках, що підтверджують пільговий характер роботи, зазначено, що робоче місце електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання за Списком № 1 атестовано наказами від 20.10.1994 року № 813, від 25.12.2001 року № 1269 та від 29.12.2006 року № 992, періоди роботи позивача на вказаній посаді з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року зараховані до загального стажу, а не до пільгового.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить з того, що в межах розгляду цієї справи, фактично спірним є правомірність зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 посади позивача - електромонтер по ремонту та обслуговуванню електрообладнання за період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з цього приводу зазначає таке.
Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це ж встановлено п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637.
Пунктом 20 вказаного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій крижці відсутні відомості, що визначають право пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Судом встановлено, що фактично, підставою для відмови позивачу у зарахуванні періодів його роботи з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання до пільгового стажу згідно Списку № 1, стало посилання Управління ПФУ на те, що зазначені періоди виходили за межі 5-ти річного періоду дії результатів атестації робочих місць.
Проте, така позиція відповідача є протиправною і з цього приводу суд зазначає таке.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
За таких обставин, оскільки чергова атестація робочих місць на Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» проводилась з 20.10.1994 року по 19.10.1999 року (наказ від 20.10.1994 року № 813, термін дії наказу продовжено до 01.01.2001 року, фактично закінчена 25.12.2001 року), з 25.12.2001 року по 24.12.2006 року (наказ № від 25.12.2001 року № 1269) та з 29.12.2006 року по 28.12.2011 року (наказ від 29.12.2006 року № 992), а позивач у період з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року та з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року працював на електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, яка віднесена до переліку робіт, зайнятість на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 1, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації, проведеної 20.10.1994 року, а період роботи з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року до такого стажу за результатами атестації, проведеної 24.12.2001 року. Відповідно бездіяльність відповідача з цього приводу є протиправною.
За таких обставин, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача зарахувати спірні періоди роботи позивача на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання до його пільгового стажу за списком № 1 з здійсненням відповідного перерахунку та виплатою недоотриманих коштів.
Поряд з цим, клопотання позивача щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволенню не підлягає, оскільки звернена до не належного органу (Державної фіскальної служби України), який до вказаних правовідносин не має жодного відношення. Крім того, встановлення судового контролю і виконання рішення є правом, а не обовязком суду.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1409, 80 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_2