Справа № 732/1565/18
Суддя: Карпинська Н. М.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/1565/18
Провадження № 2-а/732/42/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Карпинської Н.М., при секретарі Пінчук С.М., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача -ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і просив визнати протиправними дії інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 при винесенні постанови серії НК № 133226 від 30 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 122 і частиною 5 статті 121 КупАП та скасувати вказану постанову.

Позивач вказує, що 30.08.2018 року їхав по вулиці 1 Травня в м. Городня з дотриманням правил Дорожнього руху України. Співробітник поліції висловив вимогу предявити йому документ та наказав показати страховий поліс. Щоб не заважати іншим учасникам дорожнього руху, за погодженням з інспектором, ОСОБА_1 переїхав до службового автомобіля поліції та ввімкнув світлову сигналізацію. Складення постанови тривало протягом тривалого проміжку часу. Впевнившись, що не заважає іншим учасникам руху, позивач вимкнув сигналізацію на автомобілі. Стверджує, що автомобіль стояв далеко від проїзної частини та не заважав учасникам дорожнього руху. Вказує, що час, протягом якого має бути включена світлова сигналізація, правилами дорожнього руху не регламентований. Крім того, світлова сигналізація вмикається при зупинці працівниками поліції і не передбачені такі дії, коли автомобіль позивача переїхав до місця, де відбувалось складення постанови. Позивач вказує і на те, що при складенні постанови, інспектором права розяснені не були, докази не збирались.

Відповідач - інспектор Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у встановленому порядку подав відзив на позов. Вказує, що 30.09.2018 року з 08 години 00 хвилин він перебував на добовому чергуванні у складі СРПП Городнянського ВП, разом з ОСОБА_4 У цей день об 09-тій годині 28 хвилин в м. Городня по вулиці 1-го Травня, відповідачем було зупинено автомобіль НОМЕР_1, згідно ст. 35 Закону України „Про Національну поліцію України за порушення п.2.3 в Правил дорожнього руху України. Підійшовши до зупиненого автомобіля відповідач вказує відрекомендувався та відповідно до ч.2 статті 35 Закону України „Про національну поліцію України повідомив водію про те, що він під час руху не був пристебнутий ременем безпеки. Крім того, зупинившись на вимогу, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив вимоги п.9.9 Правил дорожнього руху України. Позивач виразив своє невдоволення, перебив інспектора, і, зі слів відповідача, останній завадив чітко повідомити підставу зупинки. На пропозицію переїхати з проїзної частини ближче до службового автомобіля , позивач переїхав не пристебнутий паском безпеки і на місці зупинки також не включив аварійну сигналізацію. Відповідач вказує, що постанова про притягнення до відповідальності відповідача була винесена ним згідно із законом, а прийняття рішення відбувалось в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У вступному слові представник позивача просив позов задовольнити, вказує, що органи поліції не мають штучно створювати правопорушення. Наполягає, що позивачем порушено вимоги Закону України „Про національну поліцію, спростовує відеодокази, оскільки фіксування на нагрудну камеру не є фіксуванням правопорушення в автоматичному режимі. Підтримує обставини і факти, вказані у позові. Позов просить задовольнити.

Відповідач у вступному слові підтримав свої заперечення, вказані у відзиві, стверджує, що відеодоказ фіксує правопорушення, вчинене позивачем, постанова складена та проголошена у відповідності до службової компетенції, відсутні підстави для задоволення позову, а тому позивачу просить відмовити.

Заслухавши доводи сторін, встановивши вимоги і заперечення, дослідивши подані стороною позивача, в тому числі відеодокази, одночасно дослідивши докази, подані стороною відповідача, в тому числі відеодокази, суд дійшов висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню.

Так, згідно дослідженої постанови серії НК № 133226 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч2 ст 122 КУпАП і частиною 5 статті 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривенмь. Відповідно до Постанови ОСОБА_1 о 09-тій годині 28 хвилин в м. Городня по вулиці 1 Травня керував автомобілем НОМЕР_2 не пристебнутий паском безпеки та після зупинки працівником поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п.2.3 «в» та п.п. 9.9 Правил дорожнього руху.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 цього Закону визначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, відеозапис відповідача є законним, а посилання позивача на те, що такий доказ не може бути допустимим, оскільки зафіксований не в автоматичному режимі, не можуть слугувати підставою для задоволення в позові.

Разом з тим, відеозапис відповідача не фіксує факт правопорушення, а тільки відображає виконання відповідачем обовязків служби в момент зупинки та пізніше при оголошенні постанови.

Дійсно, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях обладнаних засобами пасивної безпеки користуватися ними і не перевозити пасажирів не пристебнутими засобами безпеки (п.п.2.3 «в» ПДР).

Відеодоказ, який надає відповідач, лише фіксує, що в момент, коли останній пояснював причину зупинки, позивач був не пристебнутий ременем безпеки, що не спростовує спроможність зняття позивачем ременя безпеки в момент зупинки. У пункті 2.3 «в» Правил Дорожнього руху не йдеться про те, що водій повинен бути пристебнутий ременем безпеки в момент зупинки.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фактичних даних, які в розумінні статті 256 КУпАП є доказами на підтвердження порушення позивачем п.2.3 «в» Правил дорожнього руху відповідачем не зібрано.

Належні, допустимі та достатні докази, які б підтвердили, що позивач саме під час руху не був пристебнутий ременем, відсутні, а тому і твердження сторони позивача не є спростованими.

Будь-які сумніви тлумачаться на користь невинуватості.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, в діях позивача.

В частині порушення позивачем п.п. 9.9 Правил дорожнього руху України та кваліфікації дій за ч.2 статті 122 КУпАП, суд відзначає наступне.

Співробітник поліції має вказувати місце для зупинки транспортного засобу так, щоб після повної зупинки останній знаходився перед патрульним автомобілем або постом на відстані до 20 метрів.

З відеозапису, наданого позивачем, видно, що позивач зупинений на місці, де Правилами зупинка заборонена. Сам позивач цікавиться у патрульного чи наполягає він на тому, щоб позивач і надалі стояв із порушенням Правил дорожнього руху. Після погодження з патрульним позивач змінює розташування свого автомобіля.

Як зазначено у п.15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинка заборонена, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п.9.9 ПДР. Водночас, переміщуючи автомобіль в безпечне місце, позивач не порушує Правила дорожнього руху, а виконує вимоги п.15.14 Правил дорожнього руху.

Щодо не ввімкнення позивачем сигналізації в момент першої зупинки, то відповідач мав би підстави кваліфікувати дії за ч.3 статті 122 КУпАП, яка в диспозиції передбачає порушення правил зупинки. Натомість відповідач притягує позивача до відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, яка визначає порушення користування попереджувальними сигналами.

При конкуренції загальної та спеціальної норми застосуванню підлягає спеціальна норма. У даному випадку спеціальною нормою є ч.3 ст. 122 КУпАП , оскільки п. 9.9 передбачає ввімкнення сигналізації в момент зупинки, а її не вимкнення і слугує порушенням правил зупинки.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ним рішень та вчиненні дій та якими керується адміністративний суд у разі оскарження таких рішень, дій, є, зокрема, критерій законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобов»язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Сама по собі постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення Позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. У постанові інспектора посилання на жоден із доказів немає.

За таких обставин, суд робить висновок про недоведеність Відповідачем вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП і з огляду на наведені вище обставини в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Належним захистом порушеного права позивача є скасування оспорюваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.2,6, 241-246,286, КАС України, ст. ст.1,7,9, 247, 121-122 КупАП,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення субєкта владних повноважень, а саме: постанову серії НК № 133226, винесену 30.09.2018 року інспектором Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 і частиною 5 статті 121 КупАП з накладенням адміністративного стягнення у виді щтрафу в сумі 425 (чотириста двадцять пять) гривень скасувати і на підставі пункту 1 статті 247 КупАП закрити справу про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 122 і частиною 5 статті 121 КупАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення підлягає врученню сторонам протягом двох днів з дня його виготовлення.

Суддя Н.М.Карпинська