Справа № 813/2293/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/2293/18
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку спрощеного провадження (без виклику осіб та проведення судового засідання) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України в особі міністра освіти і науки України ОСОБА_2, за участі ректора Національного лісотехнічного університету України особи ОСОБА_3 в якості третьої особи без самостіних вимог на предмет спору, про визнання протиправними дій, спонукання до вчинення дій
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України в особі міністра освіти і науки України ОСОБА_2 (далі - відповідач), просить суд:
- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України (міністр ОСОБА_2В.) при розгляді звернення ОСОБА_1 від 25.03.2018;
- зобовязати Міністерство освіти і науки України (міністр ОСОБА_2В.) розглянути звернення ОСОБА_1 від 25.03.2018, яке містить повідомлення про необхідність ретельної перевірки відповідності діючому законодавству України факту перебування на посаді ректора Національного лісотехнічного університету України особи ОСОБА_3, в порядку і терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».
Позивачка на обґрунтування позовних вимог повідомила, що 25.03.2018 звернулася до Міністерства освіти і науки України із запитом на публічну інформацію щодо результатів проведення ретельної перевірки відповідності вимогам закону перебування на посаді ректора Національного лісотехнічного університету України ОСОБА_3 з 1993 року безперервно. Позивачка стверджує, що акцентувала увагу відповідальних осіб міністерства на тому факті, що ОСОБА_3 перебуває на керівній посаді державного навчального закладу з 1993 року безперервно, що суперечить вимогам Закону України «Про вищу освіту», а враховуючи моральні чесноти ректора має місце руйнація української вищої освіти. Департамент кадрового забезпечення Міністерства освіти і науки України у відповідь на запит ОСОБА_1 надіслав лист № 5.2-911 від 03.04.2018 «Щодо розгляду запиту на отримання публічної інформації». Позивачка стверджує, що ця відповідь є відпискою та складена з порушенням Закону України «Про звернення громадян». Також позивачка в позові наводить свої міркування та обставини, що на її думку характеризують особу ОСОБА_3 та свідчать про його багаторічне знущання над родиною позивачки.
Суд ухвалою від 06.06.2018 відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та призначив таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Суд на підставі статті 49 КАС України залучив до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ректора Національного лісотехнічного університету України ОСОБА_3.
Оскільки ОСОБА_1 оскаржила ухвалу про відкриття провадження у справі від 06.06.2018, матеріали справи № 813/2293/18 скеровано до Львівського апеляційного адміністративного суду. 10 жовтня 2018 року матеріали справи №813/2293/18 повернуто суду першої інстанції разом із ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження. Відповідач та третя особа відзиву на позов чи пояснень на адресу суду не надіслали. Учасники справи не зверталися до суду з клопотаннями в порядку частини пятої статті 262 КАС України, тому суд завершує розгляд справи в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, приймає рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідив доводи позовної заяви, долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:
25 березня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 надіслали до Міністерства освіти та науки України запит на публічну інформацію (а.с.12). В запиті повідомлено, що ректор Національного лісотехнічного університету ОСОБА_3 зумисно впродовж 13 років переслідує члена родини заявниць шляхом прийняття участі в кількох кримінальних справах, порушених за одним і тим же фактом про обвинувачення тієї ж особи, що мало ознаки катування. Далі заявниці вказують, що статтею 42 Закону України «Про вищу освіту» встановлено порядок обрання та звільнення з посади керівника закладу вищої освіти, відповідно до якого одна і та ж особа не може бути керівником відповідного закладу вищої освіти більше ніж два строки. Крім того, законом визначено посади, які може обіймати керівник закладу вищої освіти після досягнення пенсійного віку. Оскільки Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує і реалізує державну політику у сферах освіти та науки та, зокрема, реалізує державну політику нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, заявниці просять в порядку та спосіб, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» надати інформацію про відповідність діючому законодавству України перебування ОСОБА_3 на посаді ректора Національного лісотехнічного університету, реорганізованого з Українського державного лісотехнічного університету починаючи з 1993 року безперервно.
У відповідь на цей запит про отримання публічної інформації (вх. МОН від 02.04.2018 №ЗПІ-Г-322/0) Міністерство освіти і науки України скерувало заявницям лист №5.2-911 від 03.04.2018 «Щодо розгляду запиту на отримання публічної інформації» за підписом керівника департаменту кадрового забезпечення. Заявниць повідомлено, що наказом Міністерства освіти і науки України від 15.05.2014 №198-к ОСОБА_3 призначено ректором Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» з 21 травня 2014 року по 21 травня 2021 року строком на сім років як обраного за конкурсом згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про вищу освіту» на умовах, викладених у контракті. Заявницям також повідомлено, що в травні 2014 року (на час призначення ОСОБА_3 ректором) діяв Закон України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 №2984-ІІІ, який втратив чинність 06.09.2014. Однак відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:
Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 N 2939-VI визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес:
- публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (стаття 1);
- цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом (стаття 2);
- доступ до інформації забезпечується в тому числі шляхом надання інформації за запитами на інформацію (стаття 5);
- запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію має містити:
1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі (стаття 19);
- розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (стаття 20);
- рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити:
1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;
2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;
3) ненадання відповіді на запит на інформацію;
4) надання недостовірної або неповної інформації;
5) несвоєчасне надання інформації;
6) невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;
7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 23).
Відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-VII, що набрав чинності 06.09.2014, одна і та сама особа не може бути керівником відповідного закладу вищої освіти більше ніж два строки; керівник закладу вищої освіти обирається шляхом таємного голосування строком на п'ять років у порядку, передбаченому цим Законом і статутом закладу вищої освіти.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 №2984-III (що втратив чинність 05.09.2014) вищий колегіальний орган громадського самоврядування обирає і рекомендує власнику (власникам) або уповноваженому ним (ними) органу (особі) кандидатури претендентів на посаду керівника вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації, які набрали не менше ніж 30 відсотків голосів від статутного складу вищого колегіального органу громадського самоврядування вищого навчального закладу під час голосування. Власник (власники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов'язаний (зобов'язана) призначити одну з рекомендованих кандидатур строком до п'яти років (для національного вищого навчального закладу - строком до семи років) на умовах контракту. Закон України «Про вищу освіту» в редакції, що діяла до 06.09.2014, не встановлює обмежень щодо кількості строків, впродовж яких особа може бути керівником вищого навчального закладу.
Суд, застосовуючи наведені вище норми права до спірних правовідносин, керується такими міркуваннями:
Заявниця 25.03.2018 звернулася до Міністерства освіти і науки України із запитом про надання їм публічної інформації та просила надати доступ до запитуваної інформації в порядку та терміни, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації». Заявниця просила повідомити підставу перебування ОСОБА_3 на посаді ректора Національного лісотехнічного університету з 1993 року, тобто кілька строків поспіль, при цьому наводили положення Закону України «Про вищу освіту», що встановлюють певні обмеження щодо віку та кількості строків перебування особи на посаді керівника закладу вищої освіти. У встановлені Законом України «Про доступ до публічної інформації» порядку та строки розпорядник публічної інформації надіслав відповідь, що містить інформацію про підстави перебування ОСОБА_3 на посаді ректора вищого навчального закладу. Так, Міністерство освіти і науки України призначило ОСОБА_3 на посаду ректора вищого навчального закладу в травні 2014 року в порядку, визначеному статтею 39 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 №2984-ІІІ. Цей закон втратив чинність 06.09.2014 у звязку із набранням чинності Законом України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-VII. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи, тому запроваджені з 06.09.2014 умови призначення на посаду керівника закладу вищої освіти не поширюються на осіб, що призначені до цієї дати. Суд вважає, що відповідь від 03.04.2018 №5.2-911 містить запитувану інформацію, тому немає підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду запиту від 25.03.2018.
В позовних вимогах ОСОБА_1 також просить суд спонукати Міністерство освіти і науки України розглянути звернення від 25.03.2018 в порядку та терміни, визначені Законом України «Про звернення громадян». Суд встановив, що запит ОСОБА_1 на публічну інформацію від 25.03.2018 розглянуто розпорядником публічної інформації в порядку та строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації», - про що і просила заявниця. Цей закон не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом, про що прямо вказано в статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Тому суд вважає позовні вимоги про спонукання розпорядника публічної інформації розглянути запит на публічну інформацію як звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» очевидно безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Оцінюючи інші доводи та твердження, наведені ОСОБА_1 в позові (про переслідування ОСОБА_3 її родини, його фаховий рівень, корупційну складову тощо), суд встановив, що такі не стосуються предмету доказування у цій адміністративній справі, а тому суд не має підстав встановлювати їх достовірність та обґрунтованість.
Оскільки сторони не надали суду доказів понесення судових витрат, а позивачка звільнена від сплати судового збору, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
в задоволенні позову відмовити повністю.
Судові витрати не розподіляти.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.