Справа № 1540/4861/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4861/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року о 15 год. 50 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 -за паспортом

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити розрахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 20 вересня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а), в якій позивач просила визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі щодо відмови у врахуванні в загальний трудовий стаж для призначення пенсії за віком періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року в Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» та зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з дати її призначення з урахуванням періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року в Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок територіального органу Пенсійного фонду від 02 липня 2018 року вих. №251/А-01, яким позивачу відмовлено у врахуванні періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» з підстав того, що запис про звільнення в трудовій книжці завірено печаткою УССР, тобто держави якої з 1991 року не існує, а тому записи недійсні, а наявна в пенсійній справі довідка №121 від 14.04.2017 року про період роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, та довідка про перейменування підприємства №121/1 від 14.04.2017 року, видані Федеральним державним унітарним підприємством «Суднобудівельний завод «Море» є недійсними і не створюють правових наслідків в силу статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є передчасним та таким, що суперечить Конституції України.

Так, позивач зазначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка та з аналізу ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» можна зробити висновок, що акт (рішення, документ), виданий органом на тимчасово окупованій території є і не створює правових наслідків у разі, якщо він виданий органом створеним у порядку, не передбаченому Законом.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що державне унітарне підприємство «Суднобудівельний завод «Море», яке надавало довідки на підтвердження періодів роботи у Феодосійському виробничому об'єднанні 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» не є державним органом та органом місцевого самоврядування, створеним в порядку передбаченому законом в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а тому відсутні підстави вважати, що видані ним довідки від 14 квітня 2017 року №№121;121/1 є недійсними та такими, що не створюють правових наслідків, в зв'язку з чим, дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду міста Одеси грубо порушують права позивача на отримання пенсії за віком з урахуванням всіх періодів роботи.

Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

У встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1.

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на те, що 12.06.2018 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж позивача на момент призначення пенсії за віком склав 36 років 09 місяців 28 днів, під час призначення пенсії не враховано період роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення з Феодосійського виробничого об'єднання «Море» засвідчено печаткою УРСР.

Окрім того, відповідач зазначив, що довідка №121 від 14.04.2017 року про період роботи з 01.08.1984 року по 30.01.1995 року у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС та довідка про перейменування підприємства №121/1 від 14.04.2017 року, видані Федеральним державним унітарним підприємством «Суднобудівельний завод «Море», з огляду на те, що підприємство, яке видало ці довідки, знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється української владою, ці довідки не враховуються для розрахунку стажу позивача.

Позивач на відкритому судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить наявна матеріалах справи розписка, про причини нез'явлення, суд не повідомив.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вищевикладене, керуючись приписами п.1 ч. 3 ст. 205 КАС України, та враховуючи, що відповідач подав відзив на позовну заяву, суд вирішив продовжити розгляд справи за відсутністю відповідача - суб'єкта владних повноважень, на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення позивача, вивчивши відзив на позовну заяву, суд у справі встановив такі факти та обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується паспортом Серії НОМЕР_2 (а.с.10).

15.06.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Одеси із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила призначити пенсію за віком. До заяви додано: довідка про присвоєння ІК; документи про місце проживання; заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт/посвідка; довідка про зміну назви; трудова книжка або документи про стаж (а.с. 16).

Згідно з записів у трудовій книжці НОМЕР_3, ОСОБА_1 у період з 01.08.1984 року по 30.01.1995 року працювала в Феодосійському виробничому об'єднанні 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році, перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» (а.с.18-19).

Відповідно до довідки, виданої Федеральним державним унітарним підприємством «Суднобудівельний завод «Море» від 14.04.2017 року №121, ОСОБА_1 дійсно працювала в Феодосійському виробничому об'єднанні 26 з'їзду КПСС, з 01.08.1984 року по 30.01.1995 року (а.с.20).

Відповідно до довідки, виданої Федеральним державним унітарним підприємством «Суднобудівельний завод «Море» від 14.04.2017 року №121/1 про перейменування підприємства, Феодосійське виробниче об'єднання 26 з'їзду КПСС у 1991 році перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» (а.с. 21).

Суд встановив, що згідно з протоколом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду в м. Одесі №3253 від 19.06.2018 року, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком при загальному стажі роботі 36 років 09 місяці 28 днів (а.с. 22).

З розрахунку стажу вбачається, що до нього не включений період роботи у Феодосійському виробничому об'єднанні «Море» у Феодосійському виробничому об'єднанні «Море» з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року (а.с. 23).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулась до Центрального УПФУ в м. Одесі із заявою від 23 червня 2018 року про роз'яснення неврахування до стажу роботи цього періоду роботи у Феодосійському виробничому об'єднанні «Море» (а.с. 24).

Листом від 02.07.2018 року вих. №251/А-01 Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду в м. Одесі повідомило позивача про те, що позивачу відмовлено у врахуванні періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море», оскільки запис про звільнення в трудовій книжці завірено печаткою УССР, тобто держави якої з 1991 року не існує, а тому записи недійсні, а наявна в пенсійній справі довідка №121 від 14.04.2017 року про період роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, та довідка про перейменування підприємства №121/1 від 14.04.2017 року, видані Федеральним державним унітарним підприємством «Суднобудівельний завод «Море» є недійсними і не створюють правових наслідків в силу статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (а.с.25).

Судом досліджена пенсійна справа ОСОБА_1

Не погоджуючись із зазначеною відповіддю позивач звернулась з позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини справи, що мають значення для розгляду та вирішення справи, дослідивши матеріали пенсійної справи ОСОБА_1, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637), також передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 цього Порядку (в редакції, чинній у спірний період), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як вбачається з оскаржуваних правовідносин в даній справі, відповідач відмовився зарахувати до загального стажу роботи позивача період роботи з 02.10.1991 року по 30.1.1995 року, оскільки запис у трудовій книжці про звільнення з Феодосійського виробничого об'єднання «Море» завірено печаткою УРСР.

Окрім того, відповідач зазначив, що довідка №121 від 14.04.2017 року про період роботи з 01.08.1984 року по 30.01.1995 року у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС та довідка про перейменування підприємства №121/1 від 14.04.2017 року, видані Федеральним державним унітарним підприємством «Суднобудівельний завод «Море» не враховуються для розрахунку стажу позивача, оскільки підприємство, яке видало ці довідки, знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється української владою.

Оцінюючи ці докази кожний окремо та у їх сукупності та проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відмова відповідача у неврахуванні цього періоду до трудового стажу позивача є протиправною, з огляду на таке.

Так, Україна була проголошена незалежною державою 24.08.1991 року. Позивач була прийнята на роботу у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС ще 01.08.1984 році, в часи існування УРСР.

Відповідно до положень Інструкції по порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 (яка діяла на час прийняття позивача на роботу) та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року (яка діяла на час звільнення позивача), трудова книжка заповнюється адміністрацією підприємства.

Отже, позивач не може нести відповідальність та певні правові наслідки за неправильне заповнення роботодавцем трудової книжки.

У свою чергу, позивачем надані довідки на підтвердження того, що вона працювала на цьому підприємстві.

Щодо неврахування відповідачем цих довідок, суд зазначає таке.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що акт (рішення, документ), виданий органом (державним органом або органом місцевого самоврядування) на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків у разі, якщо він виданий органом створеним у порядку, не передбаченому законом.

Із довідки № 121/1 від 14.04.2017 року про перейменування підприємства вбачається, що Феодосійське виробниче об'єднання імені 26 з'їзду КПСС, в якому працювала позивач, у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море», а у 17.07.2001 році ФПО «Море» було перетворено у відкрите акціонерне товариства Феодосійська суднобудівельна компанія «Море».

Виходячи із загально-правових засад, державний орган - це одна особа або організована група осіб, спеціально призначені для реалізації державної влади в передбачених законом випадках. В свою чергу, орган місцевого самоврядування - це виборні та інші органи територіальних громад, наділені повноваженнями вирішувати питання місцевого значення.

Враховуючи, що Федеральне державне унітарне підприємство «Суднобудівельний завод «Море», яке надало довідки на підтвердження періоду роботи позивача з 01.08.1984 року по 30.01.1995 року у Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС та про перейменування підприємства, не є державним органом та органом місцевого самоврядування, створеним не в порядку передбаченому законом, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», то й відсутні правові підстави вважати видані ним довідки від №№121; 121/1 від 14.04.2017 року недійсними та такими, що не створюють правових наслідків.

Зазначена правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04 вересня 2018 року по справі №500/232/17.

З огляду на вищевикладені встановлені та з'ясовані судом обставини, суд дійшов висновку, що дії позивача щодо відмови у врахуванні цього періоду роботи не ґрунтуються на приписах чинного законодавства України, є не обґрунтованими та непропорційними, а тому позовна вимоги про визнання протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі щодо відмови у врахуванні в загальний трудовий стаж для призначення пенсії за віком періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року в Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море», належить задоволенню.

З огляду на те, що суд дійшов висновку щодо протиправності дій відповідача при неврахуванні вказаного періоду роботи позивача, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення другої позовної вимоги та зобов'язання Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі здійснити ОСОБА_1 розрахунок та виплату пенсії з дати її призначення з 12 червня 2018 року з урахуванням періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року в Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти позову з посиланням на відповідні докази не довів правомірності своїх дій, в зв'язку з чим позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Щодо клопотання позивача про звернення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, суд вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Між тим, судом розглянуті та вирішені позовні вимоги про зобов'язання здійснити розрахунок та виплату, та не розглядались вимоги про стягнення, що виключає необхідність застосування п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України до цих спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити розрахунок та виплату пенсії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) щодо відмови у врахуванні в загальний трудовий стаж для призначення пенсії за віком періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року в Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море».

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) здійснити ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) розрахунок та виплату пенсії з дати її призначення з 12 червня 2018 року з урахуванням періоду роботи з 02.10.1991 року по 30.01.1995 року в Феодосійському виробничому об'єднанні імені 26 з'їзду КПСС, яке у 1991 році було перейменоване в Феодосійське виробниче об'єднання «Море» до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Одесі (, місцезнаходження: 65121, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4-а) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1; місцезнаходження: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 29» жовтня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.