Справа № 446/382/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року№ 857/297/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 6 вересня 2018 року у справі №446/382/18 (суддя Котормус Т.І., рішення ухвалено о 15/26 год., м.Кам'янка-Бузька повний текст складено 12 вересня 2018 року) за його позовом до інспектора Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Батюка Андрія Ігоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Батюка Андрія Ігоровича (далі - Інспектор) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.02.2018 серії БР №569111 (далі - Постанова).

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 6 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення, а Постанову без змін.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, що поза увагою суду залишені доводи позивача що дорожній знак, за порушення вимог якого відносно нього застосовано адміністративне стягнення, встановлено з порушенням чинних стандартів ДТСУ 4100-2002. Зазначає, що Постанова є необґрунтованою та не відображає всіх дійсних обставин справи та складена без наявності протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідач відзиву на апеляцій скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач у судовому засіданні визнав, що він проїхав під заборонний дорожній знак 3.21 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі - ПДР), то дії Інспектора щодо складання Постанови є правомірними.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що об 11/10 год 13.02.2018 позивач керуючи транспортним засобом марки Reno Logan, номерний знак НОМЕР_1 в м.Кам'янка-Бузька по вул.Генерала Чупринки не виконав вимог дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено» .

На підставі наведеного, Інспектором винесено Постанову, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с.36).

Позивач по справі не погоджується з винесеною щодо нього Постановою, та вказує, що дорожнього знаку «В'їзд заборонено» він не бачив, так як такий знаходиться за деревами, такий знак встановлено з порушенням чинних стандартів ДТСУ 4100-2002, а тому адміністративного правопорушення він не вчиняв. Окрім цього, відносно нього не було складено адміністративного протоколу, а оскаржувана Постанова винесена без врахування його усних зауважень та пояснень.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

За змістом пункту 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху, окрім іншого, здійснюється за допомогою дорожніх знаків.

Як видно з додатку 1 до ПДР одним із заборонних знаків є дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено», який запроваджує певні обмеження в русі.

Відповідно до вимог цього знаку забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Частиною першою статті 122 КУпАП (в редакції, чинній час виникнення спірних відносин) передбачено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилаючись на неправомірність винесення оскаржуваної Постанови позивач вказує, що він не бачив дорожнього знаку 3.21. За його словами він звернув увагу на нього лише після того, як вийшов з автомобіля, а тому він не вважає, що порушив вимоги цього знаку.

Суд апеляційної інстанції, критично оцінює такі доводи скаржника, та погоджується з позицією суду першої інстанції відповідно до якої позивач, як учасник дорожнього руху зобов'язаний згідно дорожньої обстановки бути уважним при керуванні транспортним засобом та не порушувати вимоги ПДР. Крім того, як уже наголошувалось, ОСОБА_3 у судовому засіданні в суді першої інстанції визнав, що він заїхав під знак «В'їзд заборонено». Також необхідно вказати, що на вулиці Генерала Чупринки на якій розташований знак 3.21, де здійснив зупинку позивач здійснюється односторонній рух, тобто зі сторони на яку вказує скаржник будь-який в'їзд у цю вулицю заборонений (а.с.5-6).

Щодо тверджень позивача, що вказаний дорожній знак 3.21 встановлено з порушенням чинних стандартів ДТСУ 4100-2002, то суд такі до уваги не бере, оскільки вказані останнім порушення щодо встановлення дорожнього знаку ним не підтверджені належними доказами.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи позивача, щодо необхідності, у розглядуваному випадку складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки за частинами другою та четвертою статті 285 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких відноситься до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частина перша статті 222 КУпАП встановлює, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені і частиною першою статті 122 КУпАП.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315-316, 321, 322, 325 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 6 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула