Справа № 826/2926/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2018 року № 826/2926/18

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД"

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просило суд: визнати та скасувати наказ №51-Л від 08.11.2017 Державної архітектурно-будівельної інспекції України про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності пов'язаної із створенням об'єктів інфраструктури серії №АД №072372, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2018 порушено провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.05.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Суд, на підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.10.2017 Державною архітектурно-будівельною інспекцію України проведено планову перевірку додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками. За результатами перевірки, було складено акт про відмову у проведенні перевірки, який в подальшому став підставою для винесення наказу про анулювання ліцензії (серії АД №072372). Позивач вважає вказаний наказ протиправним, оскільки директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" у день перевірки перебував на лікарняному, що підтверджується наданим листком непрацездатності, а тому підприємство було позбавлено об'єктивної можливості надати запитувані документи, враховуючи те, що контролюючий орган не звертався завчасно із письмовою вимогою про надання документів.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач отримав копію направлення на здійснення перевірки з 13.10.2017 по 20.10.2017, про що свідчить підпис представника на вказаному направленні. Крім того, у вказаному направленні зазначено, що ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування є відмовою від проведення перевірки. Враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" запитувані документи на вимогу інспекторів не надало, останніми відповідно до вимог законодавства було складено акт про відмову від проведення перевірки. Згідно вимог Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, акт про відмову від проведення перевірки є підставою для анулювання ліцензії, а тому відповідачем було прийнято вказане рішення на підставі та в межах Закону.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

27.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" отримало ліцензію серії АД №072372 на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

27.09.2017 позивач отримав повідомлення про проведення планової перевірки щодо дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками. Строк проведення перевірки з 13.10.2017 по 20.10.2017.

19.09.2017 наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від №1462 затверджено план перевірок додержання суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, на IV квартал 2017 року.

10.10.2017 на підставі вказаного наказу, відповідачем підготовлено направлення з 13.10.2017 по 20.10.2017 на проведення перевірки посадових осіб: головного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами ОСОБА_1 та головного державного відділу по роботі з ліцензіатами ОСОБА_2 на перевірку.

20.10.2017 зазначені посадові особи прибули на проведення перевірки, однак Товариством з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" не було надано документів для проведення перевірки у зв'язку з чим, за результатами перевірки посадовими особами було складено акт, в якому в розділі: «Опис виявлених порушень» зазначено, що підприємством не надано документів у визначений для перевірки термін, чим порушено вимоги абз. ч. 1 ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», що виявилося у наданні документів, зразків продукції, пояснень в обсязі, який він вважає необхідним, довідок, відомостей, матеріалів з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону;.

У зв'язку з цим, 20.10.2017 посадовими особами складено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування та зазначено, що на підставі ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» цей акт є підставою для анулювання ліцензії.

23.10.2017 позивач звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві із скаргою на незаконні дії інспекторів при проведенні перевірки. У вказаній скарзі, позивач зазначив, що письмову вимогу від посадових осіб про надання документів не отримував. Враховуючи те, що керівник товариства у день проведення перевірки перебував на лікарняному, а документи знаходяться у його розпорядженні, представник товариства не мав можливості надати на усуну вимогу запитувані документи.

24.11.2017 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві листом №10/26-30/2411/08 відмовив у задоволенні вищевказаної скарги та зазначив, що посадові особи діяли на підставі та в межах Закону.

20.11.2017 листом №10/26-33/2011/08 позивача повідомлено про те, що наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.11.2017 №51-Л анулювано ліцензію (серії АД №072372).

Вважаючи даний наказ протиправним та таким, що порушує права позивача, останній звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи даний адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Законом, що регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності є Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 02.03.2015 № 222-VIII.

Відповідно до абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ліцензіат - суб'єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно абзацу 10 ст. 1 цього Закону орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, уповноважений законом державний колегіальний орган, спеціально уповноважений виконавчий орган рад для ліцензування певних видів господарської діяльності.

Абзацом 1 п. 3 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 року (далі - Порядок 1396) передбачено, що ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).

Згідно з п.п. 8 п. 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439/2011 від 08.04. 2011 Державна архітектурно-будівельна інспекція нспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює в межах своїх повноважень державний контроль за дотриманням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"

Із системного аналізу вищезазначених норм законодавства, вбачається, що позивач, отримавши ліцензію на здійснення будівельних робіт, являється ліцензіатом у розумінні абзацу 5 ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», а, отже є об'єктом державного контролю (нагляду) за додержанням ліцензійних умов.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі по тексту - Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V).

Нормами статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач був завчасно повідомлений про проведення планової перевірки. Крім того, до перевірки представників відповідача допустив, однак запитувані документи для перевірки не надав, у зв'язку з чим, останніми було складено акт про відмову від проведення перевірки.

Згідно ч.6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Так, із наявного в матеріалах справи акту від 20.10.2017 вбачається, що посадовими особами було зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" не надало документів для перевірки.

У той же час, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують звернення посадових осіб відповідача із письмовою вимогою до позивача про надання документів для перевірки. Крім того, в описі виявленого порушення, відповідачами не зазначено перелік документів які не були надані на перевірку.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позивач не порушив вимоги ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Крім того, відповідачі позбавили можливості позивача у реалізації свого права на завчасне підготовлення документів перевірки, до початку здійснення контрольного заходу.

Також, матеріалами справи підтверджено, що позивач не вчиняв дій щодо не допуску до перевірки та не відмовлявся від її проведення, про що свідчать підписи посадових осіб в Журналі реєстрації перевірок №1 .

Щодо оскаржуваного рішення по суті суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є: акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Згідно ст. 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 21 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.07 р. №1396 підставами для анулювання ліцензії є, в тому числі, акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

Вказане положення охоплюється вищевказаним п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

У даному випадку, відмова від перевірки виявилася у ненаданні документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування.

У той же час, відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження складення та вручення позивачу письмової вимоги посадових осіб органу ліцензування про надання документів, інформації щодо предмету перевірки, передбаченої п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" чи письмового запиту посадової особи, або комісії про надання інформації в установлений строк, передбаченого пунктом 13 Порядку проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 182.

А отже, оскільки позивачу не вручалася письмова вимога посадових осіб органу ліцензування про надання документів, інформації щодо предмету перевірки або письмовий запит посадової особи або комісії про надання інформації в установлений строк , то у даному випадку відсутня відмова ліцензіата у проведенні перевірки у розумінні п. 8 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» або недопущення до проведення перевірки у розумінні пункту 13 Порядку проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 182.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.11.2017 №51-Л щодо анулювання ліцензії серії АД №072372, винесено відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку

Таким чином, уд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ч. 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19,77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" (03142, м. Київ, вул. Доброхотова, 5-б, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, ) від 08.11.2017 №51-Л про анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності пов'язаної зі створенням об'єктів інфраструктури серії АД №072372, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИРОБНИЧЕ ОБ'ЄДНАННЯ СПЕЦКИЇВБУД" (03142, м. Київ, вул. Доброхотова, 5-б, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, ) понесені судові витрати у розмірі 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур