Справа № 2340/3396/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22 жовтня 2018 року Справа № 2340/3396/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Сачинської В.С.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1 (за ордером),

представника відповідача - Колісніченка М.Г. (за довіреністю),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву позивача у справі ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі №2340/3396/18 за позовом до Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 з позовною заявою до Софіївської сільської ради, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення, прийняте на позачерговій 28-й сесії Софіївської сільської ради VІІ скликання від 31.07.2018 №1 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови".

За вказаним позовом ухвалою судді Руденко А.В. від 29.08.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі №2340/3396/18.

11.10.2018 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення №1 від 31.07.2018 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови", прийнятого на 28-й сесії Софіївської сільської ради.

Позивач як на підставу забезпечення позову посилається на очевидні ознаки протиправності рішення 28-ї позачергової сесії Софіївської сільської ради №1 від 31.07.2018 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови", а саме:

- порушено вимоги ч. 9 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування", згідно з якою право депутатів самостійно скликати сесію виникає тільки у разі невмотивованої відмови сільського голови у скликанні сесії протягом двохтижневого строку, однак така підстава відсутня;

- позачергова сесія проведена в день подання депутатами заяви щодо її скликання, тобто 31.07.2018, що є прямим порушенням вимог частини 10 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування", згідно з якою рішення про скликання сесії ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із визначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради; всупереч вказаному жодні офіційні повідомлення до проведення сесії 31.07.2018 до депутатів та громадськості не доходили;

- доручення виборців на розгляд питання про дострокове припинення повноважень сільського голови у депутатів не було, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 8 та п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад";

- всупереч ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання про недовіру сільському голові та дострокове припинення його повноважень на засіданні постійної комісії Софіївської сільської ради з питань депутатської діяльності та етики, молодіжної політики, освіти, медицини, спорту, соціального захисту ветеранів та самотніх непрацездатних громадян не розглядалось і відповідні висновки та рекомендації не надавались;

- у рішенні Софіївської сільської ради V11 скликання від 31.07.2018 №1 "Про дострокове припинення повноважень сільського голови" відсутні підстави для звільнення сільського голови, передбачені ч. 2 ст. 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а саме: посилання на доведені в передбаченому законодавством порядку факти порушень сільським головою Конституції та законів України, прав і свобод громадян, незабезпечення здійснення наданих йому повноважень;

- рішення про дострокове припинення повноважень сільського голови прийнято не на пленарному засіданні ради, оскільки внаслідок вказаних порушень засідання сільської ради не є пленарним.

Крім цього позивач зазначив, що оскаржуваним рішенням порушено його права та інтереси як депутата Софіївської сільської ради, оскільки він не має права виконувати рішення, яке прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Також 30.08.2018 Софіївською сільською виборчою комісією прийнято рішення про відкликання 8 депутатів сільської ради, в т.ч. ОСОБА_5, яка з 30.08.2018 не може виконувати обов'язки сільського голови, а постановою від 03.09.2018 призначено проміжні вибори депутатів Софіївської сільської ради по 8 одномандатних виборчих округах на 28.10.2018.

За вказаних обставин в Софіївській сільській раді та її виконавчому комітеті відсутня особа, яка має право першого підпису, в т.ч. платіжних доручень, що призводить що блокування роботи органу місцевого самоврядування. Працівники апарату сільської ради, бібліотеки, будинку культури, всупереч вимогам трудового законодавства, не отримують заробітної плати, не сплачуються загальнообов'язкові платежі, сільська рада не виконує умови укладених нею договорів щодо своєчасності сплати наданих послуг, що призведе до нарахування штрафних санкцій, не здійснюється оплата за енергопостачання, що може призвести до відключення від мережі вуличного освітлення, сільського будинку культури в якому знаходиться сільська рада та її виконавчий комітет, бібліотека, тренажерний зал та базова станція телекомунікаційного зв'язку ПАТ «Укртелеком», не здійснюється благоустрій території населеного пункту, жителі села не можуть отримати довідки соціально-правового характеру, чим порушуються їх законні права та інтереси.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Рішенням позачергової сесії Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 31.07.2018 №1 достроково припинено повноваження сільського голови ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_4 є депутатом Софіївської сільської ради відповідно до рішення Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 06.11.2015 №1-1/V11 і звернувся з позовом про скасування рішення Софіївської сільської ради від 31.07.2018 №1 на тій підставі, що при проведенні вказаної позачергової сесії були порушені вимоги Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" щодо процедури її скликання, а саме: відсутність підстав для скликання позачергової сесії; порушення строку скликання позачергової сесії; відсутність офіційних повідомлень про скликання позачергової сесії, місце її проведення та питання, які передбачається винести на розгляд позачергової сесії; відсутність розгляду питання про дострокове припинення повноважень сільського голови на засіданні постійної комісії сільської ради. Позивач вказує, що не приймав участь у позачерговій сесії сільської ради 31.07.2018 через те, що не був повідомлений про її скликання, внаслідок чого був позбавлений можливості виконати свій обов'язок брати участь у засіданні сесії, всебічно сприяти виконанню її рішень, передбачений частиною 2 статті 18 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Відповідно до положень статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідача, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язків сторін.

При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов'язок по доведенню та обґрунтуванню очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду покладається саме на позивача.

Судом встановлено, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2018 відкрито провадження в адміністративній справі №695/2522/18 за позовом ОСОБА_3 до Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення сесії від 31.07.2018 №1.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.08.2018 у справі №695/2522/18 у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Софіївської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення Софіївської сільської ради відмовлено повністю.

У постанові від 28.03.2018 по справі №800/521/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача суд своєю ухвалою фактично продовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 фактично вирішує спір по суті щодо оскарження рішення сесії Софіївської сільської ради за позовом ОСОБА_3 у справі № 695/2522/18, що розглядається Золотоніським міськрайонним судом, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

За вказаної обставини посилання позивача ОСОБА_4І на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення сесії Софіївської сільської ради від 31.07.2018 №1, порушення прав позивача як депутата Софіївської сільської ради та неможливість виплати заробітної плати, сплати загальнообов'язкових платежів та оплати наданих послуг у сфері господарської діяльності не є обгрунтованими підставами для застосування заходів забезпечення позову.

За вказаних обставин заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 5 статті 154 КАС України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 від 11 жовтня 2018 року про забезпечення позову у адміністративній справі №2340/3396/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 26.10.2018.

Суддя А.В. Руденко