Справа № 814/1068/18
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 р. м. ОдесаСправа № 814/1068/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

при секретарі - Кучмій І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року, у справі № 814/1068/18 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у ВП № 55964541 від 18 квітня 2018 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як за наслідок перевірки стану виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 55964541, державним виконавцем протиправно прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу на пенсійний орган, так як останнім не виконано рішення суду у зв'язку з відсутністю належного бюджетного фінансування, що є поважною причиною для невиконання рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2018 року, у справі № 814/2756/17, зокрема, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 1 січня 2016 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а також довідки про розмір грошового забезпечення від 03 липня 2017 року.

На виконання зазначеного рішення суду 12 березня 2018 року видано виконавчий лист.

В свою чергу, постановою державного виконавця від 13 березня 2018 року відкрито виконавче провадження № 55964541, якою зобов'язано пенсійний орган виконати рішення суду до 27 березня 2018 року.

При цьому, 29 березня 2018 року до відповідача надійшов лист пенсійного органу від 27 березня 2018 року № 2198/08, у якому зазначено про проведення перерахунку пенсії стягувача, а також про те, що виплату різниці пенсії, за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року, буде забезпечено в порядку, передбаченому КМУ.

Проте, постановою державного виконавця від 18 квітня 2018 року накладено на пенсійний орган штраф, у сумі 5 100,00 грн., за невиконання рішення суду у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу пенсійний орган звернувся до суду з даним адміністративним позов.

За наслідком встановлених обставин, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у скасуванні оскаржуваної постанови про накладення штрафу, так як боржником у встановлені строки не виконано вимоги виконавчого документу, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Між тим, згідно ч. 3 ст. 287 КАС України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

В даному випадку, відповідно до п. 3 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Згідно ч. 7 ст. 48 КАС України, заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови державного виконавця про накладення штрафу у ВП № 55964541 від 18 квітня2018 року.

При цьому, відповідачем у даній справі є Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

В даному випадку, Відділ примусового виконання рішень не є самостійним органом державної виконавчої служби, а є лише структурним підрозділом відповідного управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в області.

В свою чергу, враховуючи вищевикладені положення КАС України відділ примусового виконання рішень не може виступати відповідачем у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності органу державної виконавчої служби.

Крім того, положеннями КАС України не передбачено можливості здійснення заміни відповідача у справі на стадії апеляційного розгляду, а тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Між тим, відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, за умови неможливості його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 271, 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року - скасувати, прийняти у справі нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування рішення - відмовити.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Ю.М. Градовський

А.В. Крусян