Справа № 524/818/16-а
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/818/16-а
Провадження №2-а/524/249/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., за участі представника відповідача Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області - Тараторіна А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, покладення зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року до суду звернувся ОСОБА_3 з вказаним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, покладення зобов'язання, в якому просив: - визнати протиправними дії (бездіяльність) Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови ОСОБА_3 у нарахуванні та виплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії; - зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, а саме: - яка була нарахована та виплачена йому на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2009 року у справі № 2а-259/ 09, та яка визначається як різниця мі розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена йому на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 19 травня 2005 року по день фактичної виплати пенсії; - зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області подати суду звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили та виконати постанову суду негайно у межах суми платежу один місяць.

Позивач посилався на те, що у відповідача перебуває на обліку з 2005 року, згідно вказаної постанови та на її виконання відповідач здійснив донарахування та виплату державної основної та додаткової пенсії як інваліду 2-ої групи, ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, але без проведення її індексації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

На звернення Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області своїм листом від 12 лютого 2016 року за № 20/П-02 відмовило йому щодо обчислення та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії.

Вважав такі дії та бездіяльність відповідача протиправними, оскільки мало місце порушення його прав щодо одержання коштів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» ( т.1 а. с. 1-2).

Ухвалою судді від 17 лютого 2016 року було відкрито скорочене провадження у справ (т. 1 а. с. 20).

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року було відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання про розгляд справи не у порядку скороченого провадження (т.1 а. с. 51).

Ухвалою суду від 28 березня 2018 року, яка була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року, позовна заява була залишена без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, але вказані ухвали були скасовані постановою Верховного Суду від 30 січня 2018 року (т. 1 а. с. 52-53, 86-88, 110-111, 114).

Ухвалою суду від 12 квітня 2018 року було відмовлено відповідачеві у задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, підтверджено раніше визначений порядок розгляду справи - у порядку спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 121).

Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року визнано у справі належним відповідачем - Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області (т. 2 а.с. 23).

У судовому засіданні представник відповідача Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області - Тараторін А.Р. з позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що пенсія була виплачена позивачеві відповідно у розмірах встановлених урядом. Не заперечував, що управління Пенсійного Фонду на виконання постанови суду донарахувало і здійснило виплати позивачеві пенсії у відповідності до розмірів, встановлених законодавчими актами, а тому на несвоєчасно виплачені розміри пенсії потрібно обчислювати компенсації, які визначені Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Позивач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, про що надав письмову заяву (т.2 а.с. 21).

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 листопада 2009 року, яка була залишена без змін згідно ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2010 року, у справі за № 2а - 259/09 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання неправомірними відмов у проведенні перерахунку пенсії, покладення обов'язків здійснення перерахунку та виплати пенсії, визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку щомісячної основної державної та щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та доплатити ОСОБА_3 несплачені у повному обсязі суми щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 19 травня 2005 року, за виключенням періоду з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року.

З цих судових рішень постає, що позивач ОСОБА_3 приймав в 1986 році участь у ліквідації аварії на ЧАЕС, а у травні 2005 року йому встановлена 2-а група інвалідності у зв'язку із захворюваннями пов'язаними з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Після встановлення групи інвалідності та постановки позивача на облік в органі Пенсійного Фонду, Управління Пенсійного Фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області проводило обчислення та здійснювало виплати позивачеві щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи не у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 2-ї групи не у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вказані обставини не потребують повторного встановлення та дослідження у відповідності до вимог ч. 4 ст. 78 КАС України.

На виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 листопада 2009 року, яка набрала законної сили, орган Пенсійного Фонду України здійснив нарахування та виплату зазначених видів пенсії позивачеві як інваліду другої групи та ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС у липні 2010 року без нарахування та виплати компенсації як втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Про дані обставини орган Пенсійного Фонду України позивача не повідомляв.

На звернення позивача у лютому 2016 року, Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області своїм листом від 12 лютого 2016 року за № 20/П-02 відмовило йому у задоволенні прохання щодо обчислення та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії з посиланням на відсутність підстав.

Таку відмову відповідача, а також доводи представника відповідача та свідчення свідка ОСОБА_5 щодо відсутності підстав для нарахування та обчислення позивачеві компенсації втрати частини доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою пенсії у повному обсязі, суд оцінює критично, вважає необґрунтованим та безпідставним, протиправним, оскільки порушує законні права та інтереси позивача, виходячи з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У частині 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому, компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМ України від 21 лютого 2001 року за № 159.

Відповідно до ст. 1,2 вказаного Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Методика обчислення розміру компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати визначена у ст.3 Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Таким чином, відповідачем протиправно не була нарахована та не була виплачена позивачеві компенсація втрати частини доходів за порушення строків виплати частини вказаних видів пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п. 1 ч. 1 ст. 19 згаданого Кодексу України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних та допустимих доказів відсутності підстав щодо обчислення та здійснення дій по виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку із порушенням строку виплати пенсій.

Отже, необхідно визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області від 12 лютого 2016 року за № 20/П-02 щодо обчислення та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії, а тому необхідно зобов'язати відповідача - Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області здійснити обчислення та дії по виплаті ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 19 травня 2005 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 07 червня 2010 року.

Щодо вимоги позивача в частині покладення на відповідача зобов'язання подання до суду звіту про виконання судового рішення в місячний термін з дня набрання постановою законної сили, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада.

Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

З огляду на викладене, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не підлягає задоволенню, оскільки не є обґрунтованою, а суд не вбачає підстав для застосування такого виду судового контролю.

При цьому, суд враховує, що відповідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання, а згідно ч. 4 ст. 372 цього Кодексу примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Щодо строків звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне. Дійсно, виплата пенсій позивачеві була здійснена у липні 2010 року. Позивач дізнався про відсутність виплати компенсації втрати частини пенсії як доходів при виплаті пенсій у липні 2010 року лише у лютому 2016 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 99 КАС України (в редакції станом на 01 січня 2016 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у пункті 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб'єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Згідно ст. 100 цього Кодексу (в редакції на вказану дату) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, суд вважає, що відправним моментом в обчисленні дати, коли позивачу мало стати відомо про те, що компенсація втрати частини доходів не нараховувалася, є лютий 2016 року, коли позивач дізнався про фактичне виконання постанови суду отримавши листа Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області від 12 лютого 2016 року за № 20/П-02. Тому, позивач не пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що сторони по справі не заявляли про відшкодування сплачених будь-яких судових витрат та не подавали щодо цього відповідні докази. Крім того, суд вважає за необхідне згідно ч. 1 ст. 139 КАС України та п.п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір » стягнути з відповідача на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1378 грн. за ставками для юридичних осіб станом на день подання позову щодо вимог немайнового характеру.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 55 Конституції України, ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст. ст. ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 293-295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці Полтавської області від 12 лютого 2016 року за № 20/П-02 щодо обчислення та виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати державної пенсії.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного Фонду України Полтавської області здійснити обчислення та дії по виплаті ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду ІІ групи у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду ІІ групи у відповідності до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 19 травня 2005 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 07 червня 2010 року.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Стягнути з Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Позивач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач Кременчуцьке об'єднання управління Пенсійного Фонду України Полтавської області, , юридична адреса: м. Кременчук, вул. Велика Набережна, 9.

Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: