Справа № 0340/1739/18
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року

Луцьк

Справа № 0340/1739/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Степана Бандери, будинок 20) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКІ” (45401, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Іваничівське Шосе, будинок 3) про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКІ” про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, котел “Кальвіс” потужністю 90 кВТ, який знаходиться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, село Бутятичі, Іваничівське Шосе, 11.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області проведена планова перевірка ТзОВ “ВІКІ” щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, за результатами якої складено акт №299 від 13.08.2018. В ході проведення перевірки встановлено, що експлуатація твердопаливного котла “Кальвіс” здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням вимог статей 10, 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря”. У зв’язку з чим, позивач просить прийняти рішення, яким зупинити роботу джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря - твердопаливного котла марки “Кальвіс” потужністю 90 к Вт, що знаходиться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, с. Буятичі, вул. Іваничівське шосе, 11.

Згідно ухвали судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву від 20.09.2018 представник відповідача позовних вимог не визнав з тих підстав, що наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 №317 «Про затвердження Переліку типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел» затверджено «Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел», до якого у сфері енергетики та переробної промисловості належать установки, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 мВт (Мегават). Проте, позивачем не прийнято до уваги, що номінальна теплова потужність твердопаливного котла, що експлуатується ТзОВ “Вікі” становить 90 кВт (Кіловат), що становить 0, 09 мВт, а отже у відповідності до Переліку затвердженого Наказом №317 від 16.08.2004, немає жодних законних підстав вимагати від ТзОВ “Вікі” розроблення та затвердження граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із твердопаливного котла тепловою потужністю 0, 09 мВт. Враховуючи вищенаведене, просить суд у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “ВІКІ” про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), відмовити повістю.

21.09.2018 представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що доводи ТзОВ «Вікі» про те, що відповідно до Переліку типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично -допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.082004 №317, нормативи розробляються для теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 мВт, а тому на твердопаливний котел потужністю 90 кВт, який ним використовується не потрібно отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, є помилковими.

Згідно наказу Мінприроди України від 09.03.2006 №108, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 березня 2006 за №341/12215, усі об'єкти - (стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря), для яких розробляються документи з обґрунтуванням обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря розподіляються на три групи. В свою чергу, стаціонарне джерело викиду Товариства з обмеженою відповідальністю “Вікі”- твердопаливний котел марки “Кальвіс” потужністю 90 кВт відповідно до вказаного наказу Мінприроди України відноситься до третьої групи об'єктів - стаціонарні джерела викидів загальна сумарна потужність яких менше 50 мВт і які не взяті на державний облік.

Також, вказаним наказом Мінприроди України передбачено склад документів, які підприємство - власник стаціонарного джерела викидів повинно подати до територіального органу Мінприроди України для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Таким чином, відповідно до вищевикладеного дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від теплової потужності теплоенергетичних установок (котлів), а тому, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Держекоінспекцією у Волинській області, на підставі наказу від 27.07.2018 №212 та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 02.08.2018 №533, проведена планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ТзОВ “Вікі”, за результатами якої складено акт від 13.08.2018 №299.(а.с.9-10, 16-19)

Перевіркою, зокрема, встановлено, що джерело викиду, яке обладнане твердопаливним котлом “Кальвіс” експлуатується без дозволу на викиди забруднюючих речовин, що є порушенням вимог статей 10, 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря”.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 10 Закону України “Про охорону атмосферного повітря” від 16.10.1992 №2707-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, далі – Закон №2707- Закону України “Про охорону атмосферного повітря” ХІІ) встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни – суб’єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов’язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов’язані здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Як передбачено частиною п’ятою статті 11 вказаного Закону №2707-ХІІ, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до статті 12 Закону №2707-ХІІ господарська чи інші види діяльності, пов’язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Згідно із частиною першою статті 28 Закону №2707-ХІІ державний контроль у галузі охорони атмосферного повітря здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань екології та природних ресурсів, а також іншими органами виконавчої влади.

Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з п.1 Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 №312 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за №1080/30948, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Інспекції України і їй підпорядковується.

На підставі п.2 розділу 2 Положення, Державна екологічна інспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема:

- про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: виконання загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм; наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб'єктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Абзацом 2 частини 1 статті 1 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05.04.2007 №877-V (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №877-V) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Як встановлено судом, Держекоінспекцією у Волинській області в ході проведення перевірки ТзОВ “Вікі” встановлено, що джерело викиду, яке обладнане твердопаливним котлом “Кальвіс” експлуатується без дозволу на викиди забруднюючих речовин.

Згідно акту перевірки від 13.08.2018 №299 ТзОВ “Вікі” належить до 3 групи об’єктів, які справляють або можуть справляти шкідливий для здоров'я людей і стан атмосферного повітря, вплив.

Під час перевірки відповідачем надано дозвіл на викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами від 04.04.2008 року №-Ів/1 з терміном до 05.04.2018 року.

Проте, 01.04.2014 ТзОВ “Вікі” встановлено твердопаливний котел “Кальвіс” потужністю 90 кВт, дозвіл на викиди забруднюючих речовин від якого відсутній та в наявний зміни не вносилися.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що з 06.04.2018 ТзОВ “Вікі” здійснює викиди в атмосферне повітря без відповідного дозволу, що є порушенням вимог статей 10, 11 Закону України “Про охорону атмосферного повітря”.

Доказів, які б спростовували дані обставини, відповідачем суду не надано.

Разом з тим, суд вважає помилковим твердження представника відповідача про те, що відповідно до Переліку типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 №317 (далі – Перелік), нормативи розробляються для теплосилових установок, номінальна теплова потужність яких перевищує 50 мВт, а тому на твердопаливний котел потужністю 90 кВт, який використовується ТзОВ “Вікі” не потрібно отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, виходячи з наступного.

Згідно Переліку, на який посилається ТзОВ “Вікі”, підприємства, установи, організації, які експлуатують теплосилові установки, номінальною тепловою потужністю, що перевищує 50 МВт повинні розробляти нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел. При цьому, для усіх інших стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в тому числі потужністю менше ніж 50 МВт, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.06.2006 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.08.2006 за №912/12786 затверджені нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.

Відповідно до наказу Мінприроди України від 09.03.2006 №108, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.03.2006 за №341/12215, усі об'єкти - (стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря), для яких розробляються документи з обґрунтуванням обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря розподіляються на три групи.

При цьому, стаціонарне джерело викиду Товариства з обмеженою відповідальністю “Вікі” - твердопаливний котел марки “Кальвіс”, потужністю 90 кВт, відповідно до вказаного наказу Мінприроди України відноситься до третьої групи об'єктів - стаціонарні джерела викидів, загальна сумарна потужність яких менше 50 МВт і які не взяті на державний облік.

Крім того, вказаним наказом Мінприроди України передбачено склад документів, які підприємство - власник стаціонарного джерела викидів повинно подати до територіального органу Мінприроди України для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Таким чином, відповідно до вищевикладеного дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є обов'язковим для всіх суб'єктів господарювання незалежно від теплової потужності теплоенергетичних установок (котлів).

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтував наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, котла “Кальвіс” потужністю 90 кВТ, який знаходиться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, село Бутятичі, Іваничівське Шосе, 11.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, частиною другою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову суб’єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб’єкта владних повноважень, пов’язані із залученням свідків та проведенням експертизи. Відтак, судовий збір у сумі 1 762 грн., сплачений позивачем при поданні адміністративного позову йому не відшкодовується (з відповідача не стягується).

Керуючись статтями 241, 242, 243, 244, 245, 246 та 250, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Законів України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, “Про охорону атмосферного повітря”, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зупинити у Товаристві з обмеженою відповідальністю “ВІКІ” (45401, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Іваничівське Шосе, будинок 3) роботу джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, котла “Кальвіс” потужністю 90 кВТ, який знаходиться за адресою: Волинська область, Іваничівський район, село Бутятичі, Іваничівське Шосе, 11.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя А.Я. Ксензюк