Справа № 461/4292/18
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 рокуЛьвів№ 857/441/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

суддя в 1-й інстанції Стрельбицький В. В.,

час ухвалення рішення 17.07.2018 року, час не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Львівської митниці ДФС, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем жодними доказами. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що вчинене позивачем порушення митних правил є триваючим, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України. Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення змінити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що під час перевірки бази даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 21 березня 2017 року через пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз на митну територію України «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер PR 68710, VIN-код SJNFAAN16U0104624, країна реєстрації транспортного засобу - ОСОБА_2, без письмового декларування та сплати усіх митних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, враховуючи наявність інформації в базі даних ПІК Інспектор-2006 та АСМО, з'ясував, що цей транспортний засіб був ввезений для особистого користування з метою транзиту за спрощеною формою митного контролю зелений коридор через пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС на митну територію України відповідно до ч.1 ст.381 МК України, у зв'язку з чим позивач був викликаний для складання протоколу про порушення митних правил на 08 серпня 2017 року, про що належним чином повідомлявся.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виклик митного органу для складання протоколу про порушення митних правил не з'явився, і станом на 05 вересня 2017 року зазначений транспортний засіб з митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений.

Тому за цим фактом головним державним інспектором ВМО №2 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №4597/20900/17 від 05 вересня 2017 року.

На підставі вказаного протоколу заступник начальника митниці Львівської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та МВ ОСОБА_3 виніс постанову у справі про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу розміром п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки містить закінчений склад адміністративного правопорушення та не може вважатись триваючим у звязку з тим, що позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України 21 березня 2017 року, останнім днем притягненням позивача до адміністративної відповідальності було 01 жовтня 2017 року.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

У кожному випадку виявлення факту порушення митних правил, посадова особа передбачена ст.359 Кодексу, яка виявила дане правопорушення, зобов'язана скласти протокол про порушення митних правил за формою, затвердженою наказом ДМС України.

Відповідно до ст.526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновок про виявлення факту правопорушення митних правил, що є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є винні дії суб'єкта правопорушення. Такі дані можуть бути отримані тільки за результатами всебічного аналізу обставин митного оформлення і ретельної перевірки дій під час цього процесу як з боку декларанта, так і з боку працівників митного органу, що беруть у ньому участь.

Судом апеляційної інстанції оглянуто матеріали адміністративної справи №4597/20900/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.470 МК України, які надані відповідачем на виконання вимог ухвали апеляційного суду, та встановлено, що ОСОБА_1 повідомлявся про необхідність його явки 08 серпня 2017 року для вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, штриховий ідентифікатор №710, отриманого позивачем 22 липня 2017 року, однак позивач на виклик митного рогану для скаладання протоколу про порушення митних правил не з'явився, а тому 05 вересня 2017 року головним державним інспектором ВМО №2 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №4597/20900/17.

У матеріалах вказаної адміністративної справи №4597/20900/17 наявний лист Львівської митниці ДФС про надіслання ОСОБА_1 складеного щодо нього протоколу про порушення митних правил №4597/20900/17 від 05 вересня 2017 року.

Разом з тим, докази, які б підтверджували факт відправлення позивачу вказаного протоколу відсутні.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення позивача про розгляд питання про притягнення до адміністративної відповідальності та складення постанови у справі про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року, що, як наслідок, свідчить про порушення процедури повідомлення та розгляду адмінматеріалів щодо позивача, а тому колегія суддів вважає підставними покликання позивача на порушення з боку відповідача його прав.

Листом №12999/13-70-20/Ч/29 від 10 жовтня 2017 року позивач повідомлений про результати розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності та складення постанови у справі про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, штриховий ідентифікатор №360, отриманого позивачем 21 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Згідно з ч.2 ст.526 МК України про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Ч.4 ст.526 МК України передбачає, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що докази, які б підтверджували факт повідомлення позивача про час та місце розгляду питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та складення постанови про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року відсутні.

Таким чином, постанова у справі про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року щодо позивача складена з порушенням вимог ст.526 Митного кодексу України, оскільки останній належним чином не був повідомлений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому був позбавлений можливості дати пояснення та висловити зауваження щодо його змісту, реалізувати інші права, передбачені ст. 490 Митного кодексу України.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є: винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

Оскільки позивач належним чином не був повідомлений про час і місце розгляду питання про притягнення його до адміністративної відповідальності та складення постанови справі про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року, тобто була порушена процедура складення та розгляду адміністративних матеріалів, у зв'язку з чим були обмежені його права, тому притягнення його до адміністративної відповідальності, визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 8500,00 грн. є протиправним.

При цьому, суд при вирішенні цього спору застосовує закріплений у судовій практиці Європейського Суду з прав людини принцип "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Разом з тим, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України не є триваючим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Зміст вказаної норми не містить вичерпного переліку порушень митних правил, які є триваючими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що триваючими є правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Правопорушення передбачене ст.470 МК України щодо невивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

При цьому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково взято до уваги покликання позивача про те, що вказане порушення митних правил не є триваючим, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, оскільки таке спростовується аналізом вищенаведених правових норм.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про скасування постанови у справі про порушення митних правил №4597/20900/17 від 09 жовтня 2017 року, разом з тим з мотивами задоволення позову колегія суддів не погоджується і вважає, що відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів.

Керуючись ст. 242, 243, 246, 250, 271, 272, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 травня 2018 року у справі № 461/2731/18 змінити в частині мотивів ухваленого рішення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

ОСОБА_4 Мікула

Судді В. Я. Качмар

ОСОБА_5