Справа № 808/1064/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року (о 14 год. 05 хв.)Справа № 808/1064/14 Провадження №СН/808/6/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Касьян О.П.,

представника відповідача Шульковській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (далі - ПАТ «Мотор Січ», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів (далі - СДПІ ОВП у м. Запоріжжі, відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.09.2013 №, , з мотивів безпідставності їх прийняття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказано, що відповідачем проведено позапланову виїзну перевірку з питання дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах з окремими контрагентами за період з 01 січня 2010 року по 31 травня 2013 року, за результатами якої складено акт №80/25-00/14307794 від 20 серпня 2013 року. В акті перевірки зазначено про порушення підприємством п.п. 7.4.1 п.7.4, п.п. 7.7.1, абз. «а» та абз. «б» п.п.7.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, абз. «а» та абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та п. 5.1 ст. 5, п.п. 5.2.1 п. 5.2, абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 8.2.1 п.8.2, пп. 8.3.1 п.8.3, пп. 8.4.1 п.8.4 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а також п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в частині включення до складу податкового кредиту податкових накладних та відображення валових витрат по операціям з контрагентами ПAT «Мотор Січ». Зазначені висновки, на думку позивача, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки всі первинні документи позивача складені відповідно до вимог чинного законодавства та підтверджують реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, у зв'язку із чим просив скасувати оскаржувані рішення СДПІ ОВП у м. Запоріжжі.

СДПІ ОВП у м. Запоріжжі позов не визнала, заперечуючи проти його задоволення вказувала, що документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено, що ПАТ «Мотор Січ» мало взаємовідносини з контрагентами, по яким встановлено нереальність господарських операцій та відсутність поставок товарів та послуг. Крім того зазначає, що у окремих контрагентів позивача, як то ТОВ «Бюро Стандартних Зразків», ТОВ «Промсервіс», ТОВ «Техавіа», ФОП «Грідін» відсутні реальні можливості поставок товарів з огляду на відсутність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування майна. Серед іншого вказав, що згідно даних перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено наявність вироку суду відносно посадової особи контрагента позивача - ТОВ «БК «Регіон-буд» ОСОБА_3, за частиною 3 статті 364 Кримінального кодексу України.

Так, 26 серпня 2014 року постановою Запорізького окружного адміністративного суду, залишеною без змін 17 червня 2015 року ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду та 07 вересня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України, адміністративний позов задоволено повністю, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 06.09.2013 №, , , винесені відповідачем, як безпідставні.

У грудні 2016 року податковим органом до Верховного Суду України подано заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016 з підстав, передбачених пунктом 1, 2 частини першої статті 237 КАС України, в якій відповідач просив скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та відмовити позивачу в позові.

Постановою Верховного Суду від 12.04.2018 заява Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016 задоволена частково. Скасовані постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 26.08.2014, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 та ухвала Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016, справа №808/1064/14 передана на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

07.05.2018 на адресу Запорізького окружного адміністративного суду надійшли матеріали справи №808/1064/14.

Ухвалою суду від 14.05.2018 справа прийнята до провадження с. Батрак І.В., призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 12 червня 2018 року.

Відповідно до ухвали суду від 12.06.2018 зупинено провадження у справі на час необхідний сторонам для примирення до 12 вересня 2018 року.

12 вересня 2018 року провадження у справі поновлено.

Під час розгляду справи була здійснена заміна первинного відповідача - СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі на його правонаступника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФЧС, відповідач).

У підготовчому засіданні 12 вересня 2018 року закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання на 24 вересня 2018 року.

В період з 23.09.2018 по 25.09.2018 суддя Батрак І.В. була відсутня на робочому місці на підставі наказу від 18.09.2018 №57 «Про відрядження», у зв'язку із чим судовий розгляд призначений на 16 жовтня 2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним відповіді на відзив (вх. №18004 від 12.06.2018). Зауважує, що посадову особу ТОВ «БК «Регіон-буд» було притягнуто до кримінальної відповідальності за зловживання владою та службовим становищем, що не свідчить про фіктивність діяльності зазначеного контрагента позивача та не дає підстав для сумнівів у реальності тиснення правочинів, укладених між ними. Крім того, посилається на позицію Верховного Суду України в межах адміністративної справи №2а-0870/12052/11 та вважає, що обставини, встановлені у вироку Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14.11.2012 у справі № 122/7434/2012, не могли вплинути на правомірність прийняття спірних в даній справі податкових повідомлень-рішень, адже не стосуються предмету доказування - встановлення чи спростування факту допущення ПАТ «Мотор Січ» порушень вимог податкового законодавства України під час вчинення господарських операцій з контрагентом ТОВ «БК Регіон Буд». Про вироки, що мають відношення до інших контрагентів позивача - ТОВ «Варта-СК» та ТОВ «Сталькомплект ЛТД», на яких відповідач наголошує у відзиві, звертає увагу суду, що вони не стосуються предмета доказування в даній справі, оскільки взагалі не досліджують і не стосуються господарських відносин позивача з вказаними підприємствами, і окрім всього, такі вироки, як докази не були покладені в основу оскаржуваного рішення. На підставі викладеного, просить скасувати оскаржувані рішення у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі, про що подав відзив на адміністративний позов (вх. № 17200 від 04.06.2018), відповідно до якого вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення таким, що прийнято з додержанням вимог діючого законодавства. Зокрема, зазначає, що що на момент проведення податкової перевірки існував такий, що набрав законної сили, вирок Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14.11.2012 у справі №122/7434/2012, яким ОСОБА_3 (директор і засновник Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Регіон-буд») визнано винним у вчиненні злочину і призначено покарання за частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України. Так, вказаним вироком встановлено, що у період з квітня 2010 року по грудень 2011 року ОСОБА_3 підписав фіктивні господарські договори та видаткові накладні на поставку товарів, надання послуг та виконання робіт, які фактично ТОВ «БК «Регіон-Буд», ТОВ «Акведук-Сіті» не виконували. Крім того, посилається на обставини, встановлені вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2016 по справі №335/7874/13-к та вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2013 по справі №201/12376/13-к. Ураховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

З 19.07.2013 по 08.08.2013 СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління Міндоходів проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Мотор Січ» () з питання дотримання вимог податкового законодавства при господарських взаємовідносинах з контрагентами за період з 01 січня 2010 року по 31 травня 2013 року.

За результатом проведеної перевірки складено акт № 80/25-00/14307794 від 20 серпня 2013 року (далі - акт №80).

За висновками акту перевірки встановлені порушення позивачем:

1. на порушення п.5.1 ст.5, пп.5.2.1 п.5.2, абз.4.пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 №334/94-ВР та п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9, п.139.1,ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-V1 із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 450 208,00грн., у тому числі: за 3 квартали 2010 року на 96 759,00 грн.; за 2010 рік на 231 978,00 грн.; за 1 квартал 2011 року на 337 690,00 грн.; а 2-3 квартали 2011 року на 227 485,00 грн.; за 2-4 квартали 2011 року на 848 352,00 грн.; за 1 квартал 2012 року на 768 499,00 грн.; за 1 півріччя 2012 року на 1 306 650,00 грн.; за 3 квартали 2012 року на 1 661 091,00 грн.; за 2012 рік на 2 032 188,00 грн.

2. на порушення пп. 7.4.1 п. 7.4, пп. 7.7.1, абз. "а" пп. 7.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 , п. 200.1 п.; абз. "а" п. 200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненням ПАТ «Мотор Січ» завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 8 493 638,00 грн., в тому числі за: вересень 2010 року - 32 485,00 грн.; жовтень 2010 року - 51 361,00 грн.; листопад 2010 року - 9 852,00 грн.; грудень 2010 року - 184 845,00 грн.; лютий 2011 року - 98 852,00 грн.; червень 2011 року - 13 743,00 грн.; липень 2011 року - 54 547,00 грн.; серпень 2011 року - 435 795,00 грн.; жовтень 2011 року - 284 744,00 грн.; листопад 2011 року - 91 571,00 грн.; грудень 2011 року - 93 222,00 грн.; січень 2012 року - 2 745,00 грн.; лютий 2012 року - 331 213,00 грн.; березень 2012 року - 162 164,00 грн.; квітень 2012 року - 188 434,00 грн.; травень 2012 року - 149 572,00 грн.; червень 2012 року - 225 130,00 грн.; липень 2012 року - 126 076,00 грн.; серпень 2012 року - 5 463 649,00 грн.; вересень 2012 року - 54 299,00 грн.; жовтень 2012 року - 74 027,00 грн.; листопад 2012 року - 73 874,00 грн.; грудень 2012 року - 158 670,00 грн.; січень 2013 року - 26 118,00 грн.; лютий 2013 року - 9 922,00 грн.; березень 2013 року - 88 572,00 грн.; квітень 2013 року - 1 380,00 грн.; травень 2013 року - 6 776,00 грн.

3. на порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 , п. 200.1 , п. 200.2, п. 200.3 абз. "б" п. 200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями ПAT «Мотор Січ» завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації травня 2013 року) всього на суму 1 164 209 грн.

За результатами перевірки податковий орган зазначив, що господарські операції із безпосередніми контрагентами позивача не мали реального товарного характеру, внаслідок чого, як вважає відповідач, в межах податкового обліку ці операції не можуть призводити до зміни показників податкового обліку, у тому числі до формування валових витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, податкового кредиту та в подальшому до бюджетного відшкодування ПДВ.

На підставі акту перевірки № 80, СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі 06.09.2013 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 8 493 638,00 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 4 120 886,75 грн.

- № , яким зменшено розмір від'ємного значення з ПДВ в сумі 1 164 209,00 грн.

- № , яким донараховано зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 3 450 208,004 грн. та нараховані штрафні санкції на суму 1 074 089,50 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями повністю, позивачем направлено скарги на податкові повідомлення-рішення на ім'я Міністра доходів і зборів України Клименка О.В.

Розглянувши скарги, Міністерством доходів та зборів України на адресу ПАТ «Мотор Січ» направлена відповідь, якою податкові повідомлення-рішення СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі №, №, № від 06.09.2013 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи указані рішення протиправними позивач звернувся до суду.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Закони України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94-ВР від 28 грудня 1994 року та «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР від 03 квітня 1997 року містять аналогічні приписи Податковому кодексу України, що зазначені нижче.

За приписами підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності (пункт 138.1 статті 138 Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування.

Згідно пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Як зазначено у підпункті 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, за правилами Податкового кодексу України підставою для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських, операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Тобто, необхідною умовою для формування витрат, що враховуються для визначення об'єкта оподаткування, є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88), за змістом якого, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до пункту 2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Як зазначено у пункті 2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Судом встановлено щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «ТПП «Спектр», що господарські відносини між позивачем та вказаним контрагентом оформлені договором від 17.01.2011 №10 (з відповідними додатковими угодами та специфікаціями). Також суду надані наступні документи: Податкові накладні, Видаткові накладні, Рахунки - фактури, Прибуткові ордери. Транспортування товару між позивачем та ТОВ «ТПП «Спектр» підтверджується товарно-транспортними накладними. Представником позивача надані суду також платіжні доручення, які підтверджують розрахунки між сторонами.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Промсервіс» встановлено наступне. Так, 20 січня 2010 року між ПАТ «Мотор Січ» та ТОВ «Промсервіс» укладено договір про поставку продукції (з відповідними додатковими угодами та специфікаціями). Разом із договором були укладені специфікації та додаткові угоди. В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; прибуткові накладні; видаткові накладні; рахунок-фактури; платіжні доручення.

Щодо взаємовідносин з підприємством Підприємство «Авіаційна компанія «АГРОАВІАДНІПРО» ДМГО «Асоціація авіації ЗАНГ України» встановлено наступне. Між ПАТ «Мотор Січ» та Підприємством «Авіаційна компанія «АГРОАВІАДНІПРО» ДМГО «Асоціація авіації ЗАНГ України» 04 серпня 2011 року укладено договір №04/08 то (АК). По взаємовідносинам з даним контрагентом в матеріалах справи містяться: податкові накладні; рахунок-фактура №АД-0000021 від 22.10.2010; платіжні доручення; Акт наданих послуг від 31.10.2012; Акт здачі-приймання виконаних послуг.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Укрпромснаб» встановлено, що між позивачем та ТОВ «Украпромснаб» укладено договір на поставку товарів №12164/12-Д(УСиСР) від 07.11.2012 з відповідними специфікаціями. У підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; рахунки-фактури; Акт надходження обладнання на завод №138 від 27.02.2013; видаткові накладні.

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_6 встановлено матеріалами справи, господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договорами №11673/11-Д(ТПУ) від 01.10.2011. Також суду надані наступні документи: податкові накладні; видаткові накладні; платіжні доручення; рахунки-фактури; прибуткові ордери. Транспортування товарів здійснювалось власним транспортом ФОП ОСОБА_6, що підтверджується листом постачальника.

Щодо взаємовідносин з ФОП ОСОБА_7 встановлено, що між ПАТ «Мотор Січ» та ФОП ОСОБА_7 укладено договір про створення і передачу науково-технічної продукції №7-Д/2010 (УГК) від 15.12.2010. В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; платіжні доручення; акт приймання здачі від 12.06.2012.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «НВК Промисловий Альянс» матеріалами справи встановлено, господарські відносини між позивачем та його контрагентом підтверджуються наступними документами: податкові накладні; видаткові накладні; платіжні доручення; рахунки-фактури; замовлення на оплату (предоплату); товарно-транспортні накладні.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Будівництво і технології» матеріалами справи встановлено, господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором №2010/07/07/-01 від 07.07.2010. В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; платіжні доручення; рахунок-фактура; акти приймання виконаних робіт за квітень 2012 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт; видаткові накладні; акт надходження обладнання №640.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Елерон 88» встановлено матеріалами справи, що господарські відносини між позивачем та його контрагентом підтверджуються наступними документами: податкові накладні; прибуткові ордери; видаткові накладні; платіжні доручення; рахунок-фактура тощо.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «АССА». Так, ТОВ «АССА» в квітні 2012 року реалізовано для ПAT «Мотор Січ» плазмотрон, блок апаратури та здійснено монтаж обладнання та пуско-налагоджувальні роботи загальною вартістю 128000грн., в т.ч. ПДВ 21 333,33 грн. Між позивачем та ТОВ «АССА» укладено договір про поставку обладнання № 2202-112 від 22 грудня 2012 року. В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; акт приймання - здачі виконаних робіт; накладні на відвантаження товару; прибутковий ордер №178 від 05.04.2012; платіжні доручення; товарно-транспортна накладна №1 від 02.05.2012.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «ВАРТА-СК», то ТОВ «ВАРТА-СК» в червні 2011 року реалізовано для ПAT «Мотор Січ» машину посудомийну «Рада», салат-бар 1500 мм, салат-бар 1900 мм загальною вартістю 156 870,00 грн., в т.ч. ПДВ 26145грн., та витратні матеріали на загальну суму 15 433,06 грн., в т.ч. ПДВ 2 572,18грн. Як встановлено матеріалами справи, господарські відносини між позивачем та його контрагентом підтверджуються наступними документами: податкові накладні; платіжні доручення; видаткові накладні; інвентарні картки обліку основних засобів.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Бюро Стандартних Зразків», що встановлено матеріалами справи, господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором купівлі-продажу №0635/11-Д (УЗ) від 14 грудня 2010 року(з відповідними специфікаціями). В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; прибуткові ордери; накладні про прийняття товарно-матеріальних цінностей; платіжні доручення; товарно-транспортні накладні; довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей; рахунки; видаткова накладна; чеки Укрпошти про відправлення вантажів.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Індастріал Технолоджис» судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором №0102/2012 (УГМ) від 01.02.2012 (з відповідною додатковою угодою та специфікацією). В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; прибуткові ордери; видаткові накладні; платіжні доручення; рахунки-фактури; лист постачальника про транспортування товару власним транспортним засобом і за допомогою транспортної організації «Нова пошта».

Щодо взаємовідносин з підприємством ПП «Експохім» встановлено матеріалами справи, що господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором №9303/11-Д(УЗ) від 22.08.2011 (з відповідними додатковими угодами та специфікаціями). В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; прибуткові ордери; видаткові накладні; рахунки-фактури; платіжні доручення; товарно-транспортні накладні.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Турбомаш» встановлено матеріалами справи, що господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором №0038/09-Д(УЗ) від 06.10.2008 (з відповідними додатковими угодами та специфікаціями). В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; прибуткові ордери; накладні постачання товарно-матеріальних цінностей; платіжні доручення; лист постачальника про поставку товару особистим транспортом і за допомогою транспортної організації «Нічний експерт» тощо.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ Техавіа» встановлено матеріалами справи, що господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором 1323/658-113-062-UA804(ВТД) від 13 лютого 2013 року. В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; видаткові накладні; прибутковий ордер №1 від 29.08.2013; платіжні доручення.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «БК «Регіон-буд» судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «БК «Регіон-буд» укладено договори підряду №8/3/10-04 від 10.01.2011, №8/5/10-05 від 10.01.2011, №8/4/10-06 від 10 .01.2011, №8/15 від 10.01.2011. В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; платіжні доручення; рахунки-фактури; довідки про виконання будівельних робіт; акти приймання виконаних будівельних робіт.

Щодо взаємовідносин з підприємством ТОВ «Сталькомплект ЛТД» встановлено матеріалами справи, що господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором №1323/658-112-036-UA804(ВТД) (з відповідними додатковими угодами). В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: податкові накладні; платіжні доручення; рахунки-фактури; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні.

Щодо взаємовідносин з підприємством ПП «ТД Електрозвармаш» встановлено матеріалами справи, що господарські відносини між позивачем та його контрагентом оформлені договором №9700/11-(УЗ) від 11 вересня 2011 року (з відповідними додатковими угодами та специфікаціями). В підтвердження виконання вказаного договору позивачем надані суду наступні первинні документи: товарно-транспортні накладні договір на поставку продукції №0067/05-Д від 10.11.2004; рахунки-фактури; платіжні доручення; податкові накладні; накладні на поставку товару; Прибуткові ордери.

Таким чином, аналіз наданих первинних документів свідчить про те, що операції позивача з придбання товару були належним чином оформлені, документально підтверджені; документи мають необхідні реквізити, скріплені підписами повноважних осіб і печаткою підприємств, що відповідає вимогам Закону № 996-ХIV та Положення про забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995. Документи відповідають вимогам чинного законодавства щодо форми та порядку оформлення податкових накладних. Викладені факти знайшли підтвердження в самому акті перевірки. При цьому, матеріалами перевірки та доводами відповідача не спростовується реальність проведених операцій.

Що стосується оформлення товарно-транспортних накладних, то Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, на які посилається податковий орган, були видані на виконання Програми заходів щодо забезпечення збереження вантажів, захисту їх від розкрадань і безпеки пасажирів на транспорті, затвердженої постановою КМУ від 05.01.95 № 710. Програма розроблена відповідно до Державної програми боротьби зі злочинністю, затвердженої Постановою ВРУ від 25.06.1993 на виконання рішення Координаційного комітету по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю від 18.02.1994. Отже, сфера застосування Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, не пов'язана з визначенням правил ведення платником податку податкового та бухгалтерського обліку в частині прийняття - передачі товарно-матеріальних цінностей. Отже, відсутність певних реквізитів в товарно-транспортній накладній або її відсутність є лише порушенням Правил перевезень автомобільним транспортом з боку перевізника, яке не пов'язане з дотриманням вимог податкового законодавства Товариством.

Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції зазначив, що на підтвердження доводів щодо безтоварності операцій поставки ремонтно-будівельних робіт від Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Регіон-буд» до позивача, в період січня-липня 2011 року, податковий орган посилається на наявність вироку Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14 листопада 2012 року у справі №122/7434/2012, що набрав законної сили, яким ОСОБА_3 (директор і засновник Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Регіон-буд») визнано винним у вчиненні злочину і призначено покарання за частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України.

Зазначеним вироком зокрема встановлено, що ОСОБА_3, не будучи обізнаним про мету створення і характер діяльності підприємства, погодився за грошову винагороду прийняти участь у створенні і керівництві Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Регіон-буд» в період з квітня 2010 року по вересень 2011 року, що охоплюється періодом, протягом якого здійснювались спірні господарські операції між цим підприємством і позивачем.

Отже, та обставина, що станом на момент проведення податкової перевірки, існував такий, що набрав законної сили вирок Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14 листопада 2012 року у справі №122/7434/2012, була залишена поза увагою судів попередніх інстанцій, які не дослідили обставини, викладені у вироку щодо участі ОСОБА_9 у здійсненні господарської діяльності від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Регіон-буд», зокрема не дослідили того, ким підписані первинні документи щодо спірних господарських операцій позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Регіон-буд» і яким чином обставини, встановлені у вказаному вироку, вплинуть на правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

З приводу вказаних обставин суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначає суд, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту, є Кримінально процесуальний кодекс України.

За приписами частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, належними доказами, за визначенням наведеним у частині першій статті 73 КАС України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Водночас, вирок Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14.11.2012 по справі №122/7434/2012, НЕ ВІДПОВІДАЄ вищезазначеним критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, не стосується предмета доказування, враховуючи наступне. Наданий Відповідачем вирок стосується третіх осіб, які до ПАТ «Мотор Січ» не має жодного відношення, вони не є посадовими особами ПАТ «Мотор Січ» та навіть не є працівниками Позивача, вирок не встановлює жодної пов'язаності осіб, що були притягнені до кримінальної відповідальності, з посадовими особами ПАТ «Мотор Січ».

Так, наданий Відповідачем вирок Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14.11.2012 по справі №122/7434/2012 взагалі не досліджує, ані господарські операції між ПАТ «Мотор Січ» та ТОВ «Регіон Буд», ані первинні документи ПАТ «Мотор Січ», складені на виконання господарських операцій з ТОВ «Регіон Буд».

Навпаки, такий вирок Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14.11.2012 по справі №122/7434/2012 встановлює чіткий перелік осіб, які під час вчинення господарських операцій з ТОВ «Регіон Буд», склали і підписали фіктивні документи та отримали з цього правомірну вигоду, а саме ТОВ «Блік-авто», ТОВ «Моноліт-плюс», ПП «Меблі-плюс», ПП «Артек-союз», ТОВ «Основа-Крим», ПСП «Техспецкомплект», ТОВ «Крим-Автохолдинг», ТОВ «Термо Кінг-Сім», ТОВ «Югінвестстройсервіс», при цьому, ПАТ «Мотор Січ» до такого переліку не входить.

Так, в межах адміністративної справи № 2а-0870/12052/11, порушеної за позовом ПАТ «Мотор Січ» до СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими зменшено бюджетне відшкодування та від'ємне значення податку на додану вартість за березень 2011 року, серед інших іншого досліджувались господарські операції ПАТ «Мотор Січ» і з ТОВ «БК Регіон Буд» за період - березень 2011 року. Верховний Суд України в межах адміністративної справи № 2а-0870/12052/11, за наслідками ознайомлення зі змістом Вироку Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14.11.2012 по справі №122/7434/2012, значив, що не підлягає прийняттю до уваги вирок Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14.11.2012 у справі № 122/7434/2012, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину і призначено покарання за частиною другою статті 367 Кримінального кодексу України, оскільки є таким, що, у відповідності до приписів ст. 70 КАС України, не стосується предмету доказування даної адміністративної справи.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що предметом розгляду Верховного Суду України в адміністративній справі № 2а-0870/12052/11 були, як і в даній справі № 808/1064/14, відносини ПАТ «Мотор Січ» з ТОВ «БК Регіон Буд» (в справі №2а-0870/12052/11 період перевірки - березень 2011 року, а в справі №808/1064/14 період перевірки - період з 01.07.2011 по 31.12.2012), то існують всі підстави враховувати висновки, викладені Верховним Судом України у справі №2а-0870/12052/11 щодо вироку Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14.11.2012 у справі № 122/7434/2012.

Отже обставини, встановлені у вироку Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 14.11.2012 у справі № 122/7434/2012, не могли вплинути на правомірність прийняття спірних в даній справі податкових повідомлень-рішень, адже не стосуються предмету доказування - встановлення чи спростування факту допущення ПАТ «Мотор Січ» порушень вимог податкового законодавства України під час вчинення господарських операцій з контрагентом ТОВ «БК Регіон Буд».

Су зауважує, що особи, щодо яких винесений вирок Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя від 08.04.2016 по справі № 335/7874/13-к, від імені ТОВ «Варта-СК» ніякої діяльності не вели та документів не підписували.

Більш того, зі змісту вироку Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 08.04.2016 по справі № 335/7874/13-к слід дійти висновку, що будь-яких порушень з боку посадових осіб ПАТ «Мотор Січ» ним не встановлено, як і не встановлено фіктивності господарських операцій, вчинених ПАТ «Мотор Січ» з ТОВ «Варта-СК». До того ж вироком не встановлювалися ані фіктивність первинних документів, складених ТОВ «Варта-СК», ані податкова звітність такого товариства.

Більш того, з огляду на зміст вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17.10.2013 по справі №201/12376/13-к, слід дійти висновку, що він не має жодного відношення ані до посадових осіб ПАТ «Мотор Січ», ані до господарських операцій позивача з ТОВ «Сталькомплект ЛТД».

Так, директор ТОВ «Сталькомплект ЛТД» була засуджена за вчинення кримінального порушення за диспозицією статті 212 КК України - ухилення від сплати податків, зборів обов'язкових платежів), а саме: директор ТОВ «Сталькомплект ЛТД» по відносинам з особою №3 про це зазначено у вироку) за період - листопад 2012 року, не задекларувала в податковій декларації з податку на додану вартість підприємства від 17.12.2012 податкові зобов'язання та подала таку декларацію до податкового органу. Саме вказане питання і було предметом дослідження кримінальної справи, порушеної відносно директора ТОВ «Сталькомплект ЛТД».

Таким чином, не збігаються у даному випадку ані періоди вчинення директором кримінально-караного діяння та господарських відносин з Позивачем (період, протягом якого директор вчинила кримінально-каране діяння (приховання об'єкта оподаткування) - листопад 2012 року, при цьому господарські відносини з Позивачем були вчинені в серпні та в жовтні 2012 року), ані зміст самих відносин (директор вчинила кримінально-каране діяння стосовно об'єкта оподаткування, який приховала, при цьому з Позивачем були вчинені господарські операції, на підтвердження яких були складені первинні документі, чинність яких податковим органом н спростована).

Окрім того, позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

Враховуючи наявність господарської мети при укладанні договорів, надання первинних документів, які свідчать про виконання правочинів та використання їх результатів у господарській діяльності позивачем, суд дійшов висновку щодо реальності вчиненого правочину з контрагентом.

Складений за результатами перевірки акт перевірки не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентом за період, що підлягав перевірці. Вказане свідчить про те, що всі висновки у акті стосовно порушень позивача при роботі з контрагентами зроблені виключно з припущень перевіряючих, які не ґрунтуються на документах первинного бухгалтерського та податкового обліку, що є порушенням Податкового кодексу України та Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015.

В акті перевірки суб'єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій за укладеним договором поставки, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності позивача, про відсутність використання позивачем отриманого товару, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб'єкта владних повноважень про їх вчинення без мети реального настання правових наслідків.

Отже, доводи відповідача стосовно нереальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами є такими, що суперечать письмовим доказам наявним в матеріалах справи.

Наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів відповідачем не надано, а судом не виявлено.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що висновки, зроблені відповідачем в Акті, є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності прийнятих рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 15, ) до Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №, №, № від 06.09.2013, прийняті Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» суму судового збору в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.10.2018.

Суддя І.В. Батрак