Справа № 826/10480/18
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного ажміністративного суду м. Києва від 17 липня 2018 року (суддя Шрамко Ю.Т.) до Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства закордонних справ України, Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства юстиції України, Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій Ольги Михайлівни, Апеляційного суду Івано-Франківської області, судді Апеляційного суду Івано-Франківської області Горблянського Ярослава Дмитровича, судді Апеляційного суду Івано-Франківської області Матківського Романа Йосиповича, судді Апеляційного суду Івано-Фраенківської області Максюти І.О., третя особа: Уповноважений Верховної Ради з прав людини, Вища рада правосуддя про визнання протиправними дій, стягнення матеріальної, майнової та моральної шкоди,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства закордонних справ України, Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства юстиції України, Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бабій Ольги Михайлівни, Апеляційного суду Івано-Франківської області, судді Апеляційного суду Івано-Франківської області Горблянського Ярослава Дмитровича, судді Апеляційного суду Івано-Форанківської області Матківського Романа Йосиповича, судді Апеляційного суду Івано-Франківської області Максюти І.О. про визнання протиправними дій, стягнення матеріальної, майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу в якій просить задовольнити його позовні вимоги.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги не пов'язані із здійсненням владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. і на здійснення владних управлінських функцій, а тому спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Крім того, суд першої інтанції відмовив у відкритті провадженні у справі щодо позовних вимог до Уряду України - Кабінету України в особі Міністерсва закордонних справ та Уряду України - Міністерства юстиції України, оскільки аналогічний позов позивач вже подав до Окружного адміністративного суду м Києва, справа №826/9635/18.

Колегія судді погоджується з доводами суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 4 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є об'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч. 1, ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року №6-рп/2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Таким чином, судді під час розгляду ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, оскільки не здійснюють владні управлінські функції, а тому не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №6 у розумінні положень частини першої статті 2, пункту 1, пункту 7, пункту 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з суддів Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області та Апеляційного суду Івано - Франківської області матеріальну, майнову та моральну шкоду, визнати протиправними дії та стягнути з Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області, Апеляційного суду Івано - Франківської області матеріальну, майнову та моральну шкоду.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що в межах спірних правовідносин відповідачі - судді виконували повноваження судді, пов'язані зі здійсненням правосуддя у справі, та не здійснювали владних управлінських функцій відносно позивача

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.03.2011 року №2-рп/2011 зазначив, що давати оцінку процесуальним діям суддів щодо розгляду конкретної судової справи може лише апеляційна і касаційна інстанції при перегляді судових рішень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскільки позивач просить суд стягнути з суддів та судів матеріальну, майнову та моральну шкоду, як справедливу сатисфакцію при провадженні справи № 2о-37/2010 в судових засіданнях та нарадчій кімнаті, позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не пов'язані зі здійсненням владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції.

Із копії позовної заяви у справі №826/9635/18 вбачається, що ОСОБА_2 вже звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом (вх. №826/9635/18 від 21 червня 2018 року, суддя Смолій І.В.) до того самого відповідача, зокрема, Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства закордонних справ України, Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства юстиції України про той самий предмет із тих самих підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства; у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

За таких обставин, оскільки спір про стягнення з суддів Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області та Апеляційного суду Івано - Франківської області матеріальної, майнової та моральної шкоди, про визнання протиправними дії та стягнення з Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області, Апеляційного суду Івано - Франківської області матеріальної, майнової та моральної шкоди не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, а аналогічні позовні вимоги позивача до Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства закордонних справ України, Уряду України - Кабінету Міністрів України в особі Міністерства юстиції України полдані ним до цього ж суду, суд першої ін танції прийшов до вірного висновку про відмолву у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ,4 ч. 1 ст.170 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 липня 2018 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 23 жовтня 2018 року.