Справа № 810/2055/17
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року № 810/2055/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю.,

секретар судового засідання Медвідь Х.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АНІКА" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить:

- рішення Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київські області від 16 листопада 2016 року вих. № 8382/10/10-13-11-02-10 визнати незаконним та скасувати;

- зобов'язати Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць жовтень 2016 року з додатками та доповненнями до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з цих поданих Позивачем документів від 15 листопада 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що подав до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року у паперовій формі, однак, податковий орган відмовив йому у прийнятті податкової звітності, з підстав того, що вона подана з порушенням пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України. Позивач не погоджується з зазначеними доводами податкового органу та вважає їх незаконними, оскільки Податковий кодекс України не містить положень, які б зобов'язували платника податку подавати податкову звітність з ПДВ виключно в електронній формі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 відкрито провадження у справі, визначено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання на 10.05.2018.

У судовому засіданні, призначеному на 10.05.2018, протокольною ухвалою суду було оголошено перерву для надання часу представнику позивача ознайомитись з відзивом та підготувати заперечення на відзив, наступне судове засідання призначено на 31.05.2018.

У зв'язку з участю судді у тренінгу, що проводила Національна школа суддів України, розгляд справи було знято та призначено на 06.07.2018.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.07.2018 задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд справи на 12.09.2018.

У зв'язку з перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи було знято та призначено на 23.10.2018.

У судовому засіданні, призначеному на 23.10.2018, представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що посадові особи податкового органу, при прийнятті оскаржуваного рішення, діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, їх дії та рішення є правомірними і підстави для визнання їх незаконними чи скасування відсутні, тому просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АНІКА" є юридичною особою, що зареєстрована 03.08.2004 (, місцезнаходження: 08152, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Територія Технікуму, будинок 16), як платник податків перебуває на обліку в Києво-Святошинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області, з 18.08.2004 зареєстроване в якості платника податку на додану вартість.

15 листопада 2016 року позивач подав до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року разом з додатками №№ 2, 3, 4, 5 та доповненням до податкової декларації з податку на додану вартість відповідно до абзацу другого пункту 46.4 статті 46 Податкового кодексу України у формі листа від 15.11.2016 вих. № 295/11-16.

Вказана декларація була отримана Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області 15.11.2016 з відміткою "отримано з попередженням про можливість невизнання".

Рішенням від 16.11.2016 вих. № 8382/10/10-13-11-02-10 "Про відмову у прийнятті податкової звітності", викладеним у формі листа, Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області повідомила позивачу, що податкова декларація з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" за жовтень 2016 року від 15.11.2016 вважається невизнаною як податкова звітність, у зв'язку з тим, що вона подана з порушенням пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, а також запропонувала позивачу подати податкову декларацію з податку на додану вартість за відповідний звітний період у спосіб, передбачений законодавством. Крім того повідомивши, що договір про визнання електронних документів Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" від 22.01.2016 № НОМЕР_1 є дійсним до 10.01.2018, а тому, відповідно до умов зазначеного договору, платник податків має можливість реєструвати податкові накладні та подавати податкову звітність в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Вважаючи відмову у прийнятті податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень 2016 року незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси товариства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктами 48.1 - 48.2 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу України податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією.

Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається статтею 49 Податкового кодексу України.

За правилами пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Як було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач, в особі директора товариства ОСОБА_3, у письмовій формі подав до місцевого органу виконавчої влади, у якому перебуває на податковому обліку як платник податку,- Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період календарний місяць жовтень 2016 року з додатками та викладенням доповнення до податкової декларації у формі листа, однак податковий орган не визнав її податковою звітністю у зв'язку з тим, що вона подана у паперовій формі.

Суд вважає такі дії уповноважених осіб податкового органу неправомірними, оскільки, відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є не правом, а обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації податковий орган може перевірити її лише на наявність та достовірність заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3- 48.4 статті 48 Податкового кодексу України. Інші дані податкової декларації перевірці не підлягають.

Так, нормами пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що посадова особа податкового органу зобов'язана, за умови дотримання вимог щодо порядку заповнення податкової звітності, зареєструвати декларацію датою її фактичного прийняття.

Відмова у прийнятті податкової декларації з будь-яких причин, не встановлених цим Кодексом - заборонена (пункт 49.10 статті 49 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3, 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин відмови.

Також, відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, беручи до уваги можливість, для платників податків, надавати податкову звітність у способи, передбачені пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, позивач мав альтернативне право на подання звітності: 1) на паперовому носії особисто; 2) надсилати поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; 3) надсилати засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Таким чином, податковий орган не мав правових підстав для неприйняття та невизнання як податкову звітність, декларацію, позивача, з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, оскільки вона в повній мірі відповідає вимогам статті 48 Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення, оформленого листом від 16.11.2016 вих. № 8382/10/10-13-11-02-10 підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що судом визнано незаконним та скасовано рішення відповідача про відмову у прийнятті декларації, оформленого листом від 16.11.2016 вих. № 8382/10/10-13-11-02-10, вимога позивача про зобов'язання Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць жовтень 2016 року з додатками та доповненнями до неї Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА" з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з цих поданих Позивачем документів від 15 листопада 2016 року також підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем належним чином доведено, а Києво-Святошинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС України у Київській області не спростовано неправомірність дій відповідача при винесені рішення щодо відмови в прийнятті податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА".

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, що оформлене листом від 16 листопада 2016 року вихідний № 8382/10/10-13-11-02-10.

3. Зобовязати Києво-Святошинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць жовтень 2016 року з додатками та доповненням до неї з введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з цих поданих 15 листопада 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Аніка" документів.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аніка" () сплачений ним судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 25 жовтня 2018 р.