Справа № 818/1768/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1768/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Курило Л.В. , Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. (суддя Шевченко І.Г.; м. Суми; повний текст рішення складено 26.06.2018) по справі № 818/1768/18

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради

про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі - відповідач, Департамент соціального захисту населення СМР), в якому просила суд: визнати дії відповідача щодо відмови у наданні державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї протиправними; скасувати рішення відповідача від 12 березня 2018 року про відмову у наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї; зобов'язати відповідача призначити та виплатити державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї відповідно до ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», починаючи з 01.03.2018.

Рішенням сумського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 12 березня 2018 року про відмову у наданні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї.

Зобов'язано Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї відповідно до ст.3 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", починаючи з 01.03.2018.

В задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.29018 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що оскільки в декларації позивача, яку подано разом з заявою, та трудовій книжці, було зазначено одночасно два джерела доходів (фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та СУМДУ). На підставі поданих позивачем документів, Департаментом соціального захисту населення СМР було з'ясовано, що 31.12.2017 ОСОБА_1 звільнилась з посади у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та 05.01.2018 працевлаштувалася на інше місце роботи (відокремлена структурна група комплексу громадського харчування). У зв'язку з чим, посилаючись на статтю 7 Закону №1768-ІІІ та ч.1 п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі - Порядок КМУ №250), стверджує, що підстав для призначення соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї у департаменту не було, оскільки позивач не перебувала у трудових відносинах протягом трьох місяців, які передують місяцю звернення за призначенням допомоги.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що 01.03.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї, до складу якої входять крім позивача її неповнолітні діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дані обставини вбачаються з копії заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (а.с.30), копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8-9).

Крім того, позивачем до вказаної заяви було додано пакет документів, передбачених ст.4 Закону №1768-ІІІ, зокрема, документ, що посвідчує особу, довідку про склад сім'ї; декларацію про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї, а також додано копію трудової книжки (а.с.5-6, 14,16-17,31).

12.03.2018 відповідачем було прийнято рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї (а.с.12).

На свою заяву позивач отримала від відповідача лист від 18.04.2018 №С-336/12.06-31, яким її було повідомлено про те, що у наданні державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї відмовлено (а.с.11) з тих підстав, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах протягом трьох місяців, які передують місяцю звернення за призначенням допомоги.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом про його скасування.

Приймаючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача прийнято з порушенням норм чинного законодавства, воно не може відповідати критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки матеріалами справи підтверджується право позивача на отримання допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" № 1768-III від 01.06.2000 (далі - Закон №1768-ІІІ), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України.

Порядок надання державної соціальної допомоги урегульований ст. 4 Закону №1768-ІІІ, відповідно до якої заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї. До складу сім'ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II груп або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв'язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і здійснює догляд за нею; жінка та чоловік, які проживають однією сім'єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім'ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівнів акредитації до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім'ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім'ї аліменти, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю); довідка встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції.

Форми заяви, довідки про склад сім'ї, декларації про доходи та майно встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз'яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ізп.1, п.2, п.4 постанови № 250 від 24.02.2003 року "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям" (далі - Порядок № 250), цей Порядок визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Соціальна допомога також може бути призначена і виплачена за місцем фактичного проживання уповноваженого представника сім'ї за умови подання довідок про склад сім'ї і про неотримання такої допомоги в органах праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Пунктом 10 Порядку № 250 визначено, що соціальна допомога не призначається у разі, коли, зокрема, працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Аналогічні положення закріпленні у абз. 2 ч.1 ст. 7 Закону № 1768-ІІІ.

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачеві у призначенні соціальної допомоги слугувало те, що у період з 01.01.2018 по 04.01.2018 ОСОБА_1 не працювала, а тому вважається такою, що не працювала протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення - 01.03.2018.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем помилково розуміються норми чинного законодавства, оскільки як за приписами абзацу 2 ч.1 ст. 7 Закону №1768-ІІІ, так і п.10 Порядку КМУ №250 допомога не призначається, якщо особа не працює протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги допомога, тобто в даному випадку йде мова саме про повні три місяці, що передують місяцю звернення, протягом яких особа не працювала.

Натомість матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповіщдачем, що ОСОБА_1 не була працевлаштована лише 3 дні - з 01.01.2018 (що за КЗпП України є святковим) по 04.01.2018, що спростовує твердження відповідача того, що позивач не була працевлаштована протягом трьох місяців до 01.03.2018. Разом з цим, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 була працевлаштована і на момент звернення із заявою - 01.03.2018 (а.с.13,15).

Інші обставини, які б перешкоджали у наданні державної соціальної допомоги, відповідач суду не повідомив.

Відповідно до п.8 Порядку КМУ №250 соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

За таких обставин, аналізуючи норми чинного законодавства та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача прийнято з порушенням норм чинного законодавства, воно не може відповідати критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 12 березня 2018 року, зобов'язання відповідача призначити позивачу та виплатити державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім'ї відповідно до ст.3 Закону №1768-ІІІ, починаючи з 01.03.2018.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення в частині задоволення позову, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 818/1768/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Курило Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 23.10.2018.