Справа № 0540/8873/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 р. Справа№0540/8873/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 (далі за текстом позивач), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі Торецьке УПФУ, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 22.06.2018 року, зобовязання відповідача, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах періоди роботи на шахті «Ясинівська-Глибока» з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року в якості підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті, з 04.01.1990 року по 15.05.1990 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем в шахті, з 16.05.1990 року по 06.06.2000 року в якості підземного прохідника 5 розряду з повним робочим днем в шахті, а також період навчання в Лисичанському СПТУ № 2 з 01.09.1983 року по 07.01.1987 року та період проходження строкової військової служби з 08.11.1987 року по 25.11.1989 року та зобовязання повторно розглянути заяву від 13.06.2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи на шахті «Ясинівська-Глибока» з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року в якості підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем в шахті, з 04.01.1990 року по 15.05.1990 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем в шахті, з 16.05.1990 року по 06.06.2000 року в якості підземного прохідника 5 розряду з повним робочим днем в шахті, а також період навчання в Лисичанському СПТУ № 2 з 01.09.1983 року по 07.01.1987 року та період проходження строкової військової служби з 08.11.1987 року по 25.11.1989 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Рішенням Управління від 22 червня 2018 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи в «Шахта «Ясинівська-Глибока», яка знаходиться на тимчасово окупованій території, з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року в якості підземного електрослюсаря з повним днем в шахті, з 04.01.1990 року по 15.05.1990 року в якості підземного учня прохідника з повним днем в шахті, з 16.05.1990 року по 06.06.2000 року в якості підземного прохідника з повним робочим днем в шахті у звязку з тим, що лише за даними Державного реєстру застрахованих осіб можливо зарахувати до пільгового стажу періоди роботи, а надані позивачем довідка про пільговий характер роботи та копії наказу про атестацію не взяті до уваги відповідачем як такі, що видані на тимчасово окупованій території та є недійсними. Також, відповідачем не враховані як пільгові період навчання позивача в Лисичанському СПТУ №2 з 01.09.1983 року по 07.01.1987 року та період проходження строкової військової служби в Радянській армії з 08.11.1987 року по 25.11.1989 року. Позивач вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а спірне рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у справі № 0540/8873/18-а, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у пятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

У визначений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Торецькому УПФУ, 13.06.2018 року звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с. 9-10).

Рішенням Управління від 22 червня 2018 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки до пільгового стажу не зараховано період роботи в «Шахта «Ясинівська-Глибока» у звязку з тим, що у відомостях по спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, який формується з 2000 року, за періоди роботи з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року та з 04.01.1990 року по 31.12.1999 року відсутні дані про пільговий стаж та проведення атестації робочих місць (а.с. 11-13).

Разом з тим, в трудовій книжці ОСОБА_1 серії БТ-І № 7194210 (а.с. 14-15) містяться записи, в тому числі, про роботу:

- № 3: 26.01.1987 року прийнятий в Шахтоуправління «Ясинівське» підземним електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем у шахті;

- № 4: 11.11.1987 року звільнений за власним бажанням;

- № 5: 04.01.1990 року прийнятий в Шахтоуправління «Ясинівське» підземним учнем прохідника з повним робочим днем у шахті;

- № 6: 16.05.1990 року переведений підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті;

- № 9: 06.06.2000 року звільнений за власним бажанням.

Відповідно до довідкою № вих. 304 від 12.02.2014 року, виданої ВП «Шахта Ясинівська-Глибока»» на імя ОСОБА_1 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач працював повний робочий день у шахті в Шахтоуправлінні «Ясинівське» з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року, з 04.01.1990 року по 15.05.1990 року та з 16.05.1990 року по 06.06.2000 року (а.с. 17).

Наказом № 1615 від 11.08.1995 року підтверджено проведення атестації робочих місць на шахті «Ясинівська-Глибока» (а.с. 19).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним є питання підтвердження пільгового стажу роботи позивача з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року та з 04.01.1990 року по 31.12.1999 року в «Шахті «Ясинівська-Глибока» у звязку з тим, що у відомостях по спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, який формується з 2000 року, відсутні дані про пільговий стаж та проведення атестації робочих місць.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обовязком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.2 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом Закон 1788).

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону 1058 положення Закону 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

На підставі ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до ст.62 Закону 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обовязково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Як слідує з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На підставі п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

З трудової книжки позивача вбачається, що він з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року та з 04.01.1990 року по 06.06.2000 року працював повний робочий день у шахті на підприємстві «Шахта Ясинівська-Глибока», а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належними та допустимими доказами.

Відносно атестації робочого місця суд виходить з того, що вказана атестація здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, яка випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Судом не приймаються доводи відповідача про неможливість зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи в «Шахта Ясинівська-Глибока» у звязку з тим, що у відомостях по спец. стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування, який формується з 2000 року, за періоди роботи з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року та з 04.01.1990 року по 31.12.1999 року відсутні дані про пільговий стаж та проведення атестації робочих місць, оскільки спірні періоди роботи підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.02.2014 року та наказам про проведення атестації робочих місць від 11.08.1995 року, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації і, відповідно, її документальне оформлення, покладається на керівника підприємства чи організації.

За даних обставин пенсійний орган фактично переклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження пільгового характеру роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Разом з цим суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та обєктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд вважає позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними та скасування цього рішення обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу період навчання в Лисичанському СПТУ № 2 з 01.09.1983 року по 07.01.1987 року та період проходження строкової військової служби з 08.11.1987 року по 25.11.1989 року, суд зазначає, що у спірному рішенні від 22 червня 2018 року про відмову в призначенні пенсії питання щодо включення (чи не включення) до стажу позивача наведеного періоду часу навчання та проходження строкової військової служби не вивчалося, та рішення з цього приводу не приймалося, а отже позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача зарахувати до пільгового стажу спірні періоди роботи, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Отже, правовідносини із призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобовязання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії з урахуванням висновків суду.

Наведена позиція підтверджується судовою практикою Донецького апеляційного адміністративного суду, в тому числі у справах: №233/3831/17 (постанова від 7 лютого 2018 року, колегія суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.), № 233/3573/17 (постанова від 7 лютого 2018 року, колегія суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.).

Таким чином, у спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

А отже, спірне рішення від 22 червня 2018 року не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, а тому є незаконним, необґрунтованим і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб захисту права, що визначений позивачем, з урахуванням висновків суду.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., з Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає стягненню 352,40 грн.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької про відмову у призначенні пенсії за віком від 22 червня 2018 року ОСОБА_1.

3. Зобовязати Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 878 від 13.06.2018 року в частині зарахування до пільгового стажу період роботи на шахті «Ясинівська-Глибока» з 26.01.1987 року по 11.11.1987 року в якості підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем у шахті, з 04.01.1990 року по 15.05.1990 року в якості підземного учня прохідника з повним робочим днем у шахті та з 16.05.1990 року по 06.06.200 року в якості підземного прохідника 5 розряду з повним робочим днем у шахті, з урахуванням висновків суду.

4. В іншій частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Дружби, 22, м. Торецьк, Донецька область, 85200, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 85300, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Судове рішення складено та підписано 22 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Чучко В.М.