Справа № 761/20612/18
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/634/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальону 2 полку Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Гайдамахи Сергія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до інспектора 1 роти 3 батальону 2 полку Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Гайдамахи Сергія Олександровича (надалі по тексту - відповідач), де просив суд визнати дій протиправними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу серії НК №965708 від 14.05.2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення від 14.05.2018 року до інспектором 1 роти 3 батальону 2 полку Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Гайдамахою С.О. позивача ОСОБА_1 було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне правопорушення в розмірі - 425 гривень.
Позов вмотивовано тим, що 14.05.2018 року біля 10 год. 20 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Здолбунівській та при проїзді перехрестя з вулиці Ревуцького був зупинений працівниками поліції із складенням постанови про порушення - проїзд на забороняючий сигнал світлофору по вул.Харківське шосе, 13 в м.Києві, що не відповідає вимогам п.8.7.3 Е ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Між тим, доказів цьому надано не було, а працівники поліції щодо позивача діяли упереджено з порушенням порядку складання документів про притягнення до відповідальності. Такого порушення позивач насправді не вчиняв та його докази фото фіксації відсутні. Відтак, позовні вимоги повинні бути задоволені в повному обсязі.
Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбачені цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального та спрощеного).
Ухвалою судді від 08.02.2018 року по справі призначено спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду надав письмовий відзив на позов, де зазначив, що працівники поліції знаходилися на виконання службового завдання, а інспектор діяв на підставі та в межах повноважень, передбачених законом. Оскільки постанова винесена особою, яка має право розглядати справу про адміністративне правопорушення, немає підстав для скасування постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключаються адміністративну відповідальність позивачем не надано.
Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та оцінивши відповідні їм докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії НК 965708 від 14.05.2018 року, складеної інспектором УПП ДПП у м. Києві Гайдамахою Г.О., то у ній зазначено, що ОСОБА_1 14.05.2018 року біля 10 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофору по вул.Харківське шосе, 13 в м.Києві, чим порушив вимоги п.8.7.3 Е ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.
При цьому, в постанові сам ОСОБА_1 зазначив, що йому відмовили у параві на захист, не надали доказів вчинення порушення.

Відповідно до п.8.7.3 Е Правил дорожнього руху, сигнали світлофору мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий або два миготливих сигнали забороняють рух.
Згідно вимог ч.2 ст.122 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення за проїзд на заборонний сигнал світлофору або жест регулювальника.
Відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Між тим, відповідач по справі, не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

У відповідності до вимог ст.283 КУпАП України визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак) і т.д.

Між тим, як вбачається із змісту постанови, то у ній не зазначено точне місце вчинення правовопорушення і інших доказів скоєння позивачем правопорушення, а саме як проїзд на забороняючий сигнал світлофору.

Більше того, суду не надано доказів наявності в діях позивача усіх ознак складу правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП за викладених у постанові від 14.05.2018 року обставин, не з`ясував наявність умислу в його діях, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони вказаного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що позивач на автомобілі «Фольксваген» прохав у вказаному у постанові місці на червоний сигнал світлофора, але на зелену стрілку, що дозволяє рух.

У відповідності до вимог п.8.7.3 Е визначено, що сигнал у вигляді зеленої стрілки у додатковій секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофору інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

В порушення вказаних вимог Відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Крім того, суд вважає, що є недопустимий поверхневий підхід до встановлення усіх обставин вчинення адміністративного правопорушення з боку відповідача та не складання останнім спершу протоколу про адміністративне правопорушення, а одже щодо скороченого розгляду вказаної справи щодо нього з огляду на наступне.

Так, у відповідності до вимог ч.2-6 ст.258 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Між тим, як встановлено у цій справі жодних доказів фіксування зазначеного правопорушення у автоматичному режимі не було, а особа, щодо якої було винесено постанову оспорила постанову, про що свідчить запис у розділі «пояснення при отриманні постанови», що є наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову в справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018 року серії НК №965708 скасувати.
При цьому, суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Згідно ст.ст.213, 217 КУпАП визначено певні орган (посадові особи), що уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення та у межах наданих ним повноважень.
У відповідності до ст.221 КУпАП в повноваження суду не передано можливість розгляду справ за ч.2 ст.122 КУПАП, а це питання належить до компетенції органів поліції.
Під час розгляду вказаної справи відповідач, був уповноваженим на вчинення дій по нагляду за дотримання ПДР України, тому суд не знаходить порушень в діях відповідача.
Відтак, підстав для визнання дій відповідача протиправними суд не вбачає, а тому позов підлягає частковому задоволенню.
У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 12, 25, 72, 77, 286 КАС України, ст.ст. 7, 122, 213, 217, 221, 245, 251, 252, 283, 284, КУПАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову від 14 травня 2018 року серії НК №965708 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , винесену інспектором 1 роти 3 батальону 2 полку Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції України Гайдамахою Сергієм Олександровичем, скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду до або через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлений 19.10.2018 року