Справа № 522/23820/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 522/23820/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 03.09.2018р.) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Кірова Сергія Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2017 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Кірова С.С., в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти №3 батальйону №2 УПП у м.Одесі ДПП лейтенанта поліції Кірова С.С., пов'язані з притягненням водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії ЕАА №237843 від 16.12.2017 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора ПП є неправомірною, оскільки була прийнята з порушенням процесуальних норм законодавства.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 від 14.12.2011р., місце проживання м. Одеса, пров.Сабанський,3, кв.31) задоволено частково. Скасовано постанову інспектора роти №3 батальйону №2 УПП у м. Одесі ДПП Кірова С.С. серії ЕАА №237843 від 16.12.2017р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 26.09.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2018 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

16.12.2017 року, приблизно о 01 год. 35 хв., інспектором 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту ПП Кіровим С.С. було зупинено автомобіль «PORSCHE CAYENNE», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, яка керуючи цим транспортним засобом, перед перестроюванням не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушила вимоги п.9.2.6 ПДР та відповідно скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

У зв'язку із вказаним порушенням ПДР інспектором патрульної поліції на місці зупинки автомобіля було винесено постанову серії ЕАА №237843 від 16.12.2017 року, якою водія ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості та доведеності позовних вимог, неможливості встановлення факту порушення ПДР, а також, відповідно, з правомірності дій відповідача, але при цьому одночасно з протиправності винесеної останнім спірної постанови.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як слідує зі змісту приписів п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015р. №580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин), поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно із п.11 ч.1 ст.23 цього ж Закону, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.52 Закону України«Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, ч.ч.1,2,3,5,6 статті 121, статті 121-1, 121-2, ч.ч.1,2,3 статті 122, ч.1 статті 123, статті 124-1, 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог КУпАП та Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015р. №1395 (зареєстр. в МЮ України 10.11.2015р. за №1408/27853), затверджено «Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Вказана Інструкція №1395 безпосередньо визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, згідно із п.4 р.І цієї Інструкції №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

А відповідно до п.5 Розділу IV вказаної Інструкції №1395, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у Додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1,2,3,5,6 ст.121, ст.ст.121-1,121-2, ч.ч.1,2,3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.124-1, ст.ст.125,126, ч.ч.1,2,3 статті 127, ст.ст.128,129, ст.132-1, ч.6,11 ст.133-1, ч.1,2,3 ст.140 КУпАП.

У відповідності до положень п.1 р.III Інструкції №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, як встановлено з матеріалів справи судом апеляційної інстанції та вже зазначалося вище, 16.12.2017р. о 01 год. 35 хв. інспектором Управління патрульної поліції у м. Одесі Кіровим С.С. було зупинено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, яка, в свою чергу, порушення вимог п.9.2.6 ПДР, перед перестроюванням не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

У зв'язку із вказаним порушенням ПДР інспектором патрульної поліції на місці зупинки автомобіля було винесено постанову серії ЕАА №237843 від 16.12.2017 року, якою водія ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Даний факт вчинення водієм ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи та наявним в них CD-диском відеозаписами з відео-реєстратора та нагрудної камери (файли №), з яких, в свою чергу, чітко видно, що водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1, в порушення вимог п.9.2.6 ПДР, при перестроюванні вліво з однієї полоси до іншої не подав сигнал світловим покажчиком повороту, що послугувало причиною зупинки цього автомобіля інспектором ПП, який, в свою чергу, як вбачається з вищезазначених відеозаписів, підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки, надав водію для огляду відеозапис з відео-реєстратора службового автомобіля, на якому було зафіксовано порушення вимог ПДР, роз'яснив йому права, передбачені ст.268 КУпАП, склав постанову та вручив її позивачці (т.б. водію).

Враховуючи вищезазначені обставини та наявні в матеріалах справи докази, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про те, що відповідач (т.б. інспектор ПП), в даному випадку, діяв у спосіб та в межах наданих повноважень та правомірно розглянув справу щодо скоєного адміністративного правопорушення на місці зупинки автомобіля.

Що ж стосується інших позовних вимог щодо скасування спірної постанови відповідача серії ЕАА №237843 від 16.12.2017р. про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн., які, в свою чергу, суд 1-ї інстанції, посилаючись на неможливість точного встановлення на якій саме ділянці дороги позивачка не здійснила світовий сигнал при перестоюванні, помилково задовольнив, то апеляційний суд зазначає наступне.

Як слідує зі змісту вимог ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічні положення містяться і в п.1.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, у відповідності до приписів п.2.3 (б) Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, пунктом 9.2 ПДР безпосередньо передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

- перед початком руху і зупинкою;

- перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Починаючи рух, водій зобов'язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання будь-якого маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху. Сигнали лівого повороту подаються перед початком руху від правого краю проїзної частини, перестроюванням на ліву смугу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону, а також перед зупинкою біля лівого краю проїзної частини.

Сигнали правого повороту подаються перед початком руху від лівого краю проїзної частини, перестроюванням на праву смугу, поворотом праворуч, зупинкою біля правого краю проїзної частини, а також при завершенні виконання обгону.

Відповідно до п.1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за «Порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Як вже зазначалося вище, факт порушення ПДР позивачем повністю підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписами № (час 01:22:33 год) з відео-реєстратора встановленого у службовому автомобілі та з нагрудної відеокамери інспектора.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог про скасування спірної постанови з підстав нібито неможливості дослідити факт вчинення позивачем правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що оскільки оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була винесена повноважною посадовою особою в межах компетенції, її зміст повністю відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, та порушення водія беззаперечно підтверджується матеріалами справи, судова колегія приходить до висновку про правомірність дій відповідача та відсутність належних підстав для скасування оскаржуваної постанови.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 4 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, на підставі вищезазначеного, судова колегія дійшла висновку про порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст.317 КАС України, дане судове рішення районного суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,317,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити повністю.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24.10.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук