Справа № 808/2363/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року (о 16 год. 15 хв.)Справа № 808/2363/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Лісовської О.С.,

представника відповідача Туркіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» (далі - ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех», позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача від 27.12.2017 №487855/33570697 про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 31.07.2017;

зобов'язати відповідача зареєструвати податкову накладну №21 від 31.07.2017, подану позивачем, в Єдиному реєстрі податкових накладних;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача від 27.12.2017 №487856/33570697 про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 31.07.2017;

зобов'язати відповідача зареєструвати податкову накладну №22 від 31.07.2017, подану позивачем, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає про безпідставність прийняття комісією ДФС рішень про відмову у реєстрації податкових накладних від 31.07.2017 №21 та №22 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказував, що ним були здійснені усі, визначені законодавством дії, необхідні для прийняття рішення ДФС про реєстрацію вказаних податкових накладних після їх зупинення. Наполягав на тому, що реальність господарських операцій, в межах яких виписано податкові накладні, беззаперечно підтверджують первинними документами. При цьому, позивач стверджує, що контролюючим органом було порушено порядок зупинення податкових накладних. Зокрема, в квитанціях не вказано, які саме критерії оцінки ступеня ризиків в своїй сукупності надали право здійснити блокування податкової накладної та не вказано вичерпний перелік документів, які потрібно подати позивачу для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію поданої накладної. Ураховуючи викладене, просить скасувати оскаржувані рішення Комісії ДФС України та зобов'язати відповідача зареєструвати вищевказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 20.06.2018 призначено адміністративну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 03 липня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ухвали суду від 03.07.2018 підготовче засідання було відкладене на 23 липня 2018 року.

Відповідач позов не визнав, 27 липня 2018 року надав відзив на адміністративний позов (вх. №23555), у якому посилаючись на те, що комісія ДФС України, діючи у відповідності до приписів Податкового кодексу України, забезпечуючи виконання покладених на неї функцій та повною мірою використовуючи надані їй законодавством права правомірно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України прийняла рішення про зупинення реєстрації податкових накладних. Так, за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 49.41.12-00.00 по податковим накладним №21 та №22 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Зазначав, що можливими підставами відмови у реєстрації податкових накладних є відсутність договору оренди офісних приміщень, договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, інформації щодо наявності автотранспорту (оренда чи власність), інформації про закупівлю палива. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

27 липня 2018 року вирішено продовжити строк підготовчого провадження у справі, підготовче засідання по справі відкласти на 11 вересня 2018 року.

Представником позивача 05 вересня 2018 року надано до матеріалів справи відповідь на відзив (вх. №27589), у якій додатково зазначає, що згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016-2010, код 49.41.12-00.00 розшифровується як перевезення нафтопродуктів автоцистернами чи напівпричепами, тобто саме ті послуги, які надає позивач, тобто виписані податкові накладні саме на надання послуг з перевезення, які в принципі, на думку позивача, не можуть вимірюватись в обсягах та відповідати отриманим послугам за даним кодом класифікації. Вважає, що на підтвердження надання вказаних послуг підприємствам позивачем були надані відповідні документи для підтвердження здійснення операцій по двом оспорюваним податковим накладним, тобто усі можливі юридичні та бухгалтерські документи, що повністю підтверджують надання послуг перевезення протягом липня 2017 року підприємствам ТОВ «Торговий дім «Запоріжоілгруп» та ТОВ «Технохімпостач». Також вважає, що твердження податкового органу у відзиві на позовну заяву, що можливими підставами відмови у реєстрації є відсутність певних документів є недопустимим, бо по суті підтверджує відсутність визначеної позиції податкового органу щодо відмови в реєстрації податкових накладних, тобто фіскальна служба не визначилась з причинами та підставами для прийняття оспорюваних позивачем рішень про відмову у реєстрації податкових накладних і станом на дату розгляду справи у суді тільки припускають можливі варіанти для відмови у реєстрації.

Ухвалою суду від 11.09.2018 підготовче провадження відкладене на 18 вересня 2018 року.

18 вересня 2018 року судом закрите підготовче провадження у справі та призначене судове засідання на 18 жовтня 2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, із підстав викладених у відзиві. Просив у задоволенні позову відмовити.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех» (ідентифікаційний код 33570697) є юридичною особою, яка зареєстрована 23.05.2005, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Відомостей №595/2018 від 17.04.2018 видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

Крім того, у позивача наявна Ліцензія №809 від 08.11.2016, видана Державною службою України з безпеки на транспорті, щодо внутрішнього перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями.

Для здійснення діяльності підприємство має орендовані транспортні засоби згідно з Договорами найму (оренди) транспортного засобу, укладеними з ОСОБА_3 як Наймодавцем, які посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. 28 березня 2013 року за реєстровим номером № 586 (з урахуванням змін, внесених поговором від 19.01.2016 за реєстровим №25), за реєстровим номером №585 та за реєстровим номером №582; Договором оренди №ТДЕХТП-011116 транспортного засобу, укладеного з ТОВ «Промнафтохім» як Орендодавцем; Договором найму (оренди) транспортного засобу, укладеними з ОСОБА_5. як Наймодавцем, який посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. 28 березня 2013 року за реєстровим номером № 580.

Для здійснення діяльності підприємство має орендоване приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Лазарєва, 27, що підтверджується Договором суборенди №ЕХТМК-100715 від 10.07.2015, укладеним з ТОВ «ВО Масляничні культури», Актом прийому-передачі нежитлового приміщення до договору суборенди від 10.07.2015 та Додатковою угодою №1 від 09.07.2016 до Договору.

Щодо обсягів реалізованої послуги (перевезення нафтопродуктів автоцистернами чи напівпричепами), яка зазначена в заблокованих податкових накладних, то судом встановлено наступне:

21.03.2016 між ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех» та ТОВ «Технохімпостач» було укладено Договір №ЕХТТХП-210316 перевезення вантажів (з урахуванням змін внесених додатковою угодою від 10.01.2017 №1), за умовами якого позивач зобов'язувався доставляти наданий йому Відправником вантаж до пункту призначення та видавати його зазначеній відправником особі, а Відправник в свою чергу зобов'язується сплачувати Перевізнику за перевезення вантажу плату, що встановлена за домовленістю сторін. Ставки плати за перевезення вантажу встановлюються шляхом складання документу, що підписується уповноваженими представниками Сторін. Після здійснення кожного окремого перевезення Сторони складають Акти виконаних робіт.

Відповідно до укладеного договору 31 липня 2017 року сторонами за договором підписано Акт №ОУ-0000760 здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме транспортні послуги 30 годин на суму 5 000,00 грн. (без ПДВ), 20 010 км на суму 220 110,00 грн. (без ПДВ) та 50 км на суму 350,00 грн. (без ПДВ), загальна сума без ПДВ склала 225 460,00 грн., сума ПДВ 20% - 45 092,00 грн., загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 270 552,00 грн.

12.10.2013 між ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех» та ТОВ «Торговий дім «Запоріжоілгруп» було укладено Договір перевезення вантажів №ТДЕХТДЗОГ-151013 (з урахуванням змін внесених додатковими угодами від 07.11.2013 №1, від 05.01.2015 №2), за умовами якого позивач зобов'язувався доставляти наданий йому Відправником вантаж до пункту призначення та віддавати його зазначеній відправником особі, а Відправник в свою чергу зобов'язується сплачувати Перевізнику за перевезення вантажу плату, що встановлена за домовленістю сторін. Ставки плати за перевезення вантажу встановлюються шляхом складання документу, що підписується уповноваженими представниками Сторін. Після здійснення кожного окремого перевезення Сторони складають Акти виконаних робіт.

Відповідно до укладеного договору 31 липня 2017 року сторонами за договором підписано Акт №ОУ-07/1 здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме транспортні послуги 5 912 км на суму 41 384,00 грн. (без ПДВ) та 24 380 км на суму 268 180,00 грн. (без ПДВ), загальна сума без ПДВ склала 309 564,00 грн., сума ПДВ 20% - 61 912,80 грн., загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 371 476,80 грн.

Надані послуги оплачені відправниками в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України позивачем було складено податкові накладні:

№21 від 31.07.2017, постачальник ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех», отримувач ТОВ «Технохімпостач», на суму 270 552,00 грн., з них ПДВ на суму 45 092,00 грн.

№22 від 31.07.2017, постачальник ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех», отримувач ТОВ «Торговий дім «Запоріжоілгруп», на суму 371 476,80 грн., з них ПДВ на суму 61 912,80 грн.,

які 12 серпня 2017 року направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з отриманими квитанціями податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено.

На виконання діючого на момент подання на реєстрацію податкових накладних пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивачем 31.08.2017 було направлено на адресу ДФС пояснення для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, а також копії документі, які підтверджують здійснення господарських операцій.

Однак, комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято оскаржувані рішенням, а саме:

від 27.12.2017 №487855/33570697 про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 31.07.2017;

від 27.12.2017 №487856/33570697 про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 31.07.2017.

Підставою даних рішень зазначено неподання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Вважаючи прийняті відповідачем рішення протиправними позивач звернувся до суду із даним позовом про їх скасування та зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У даному випадку датою виникнення податкових зобов'язань є дата здійснення поставки товару.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З 01.01.2017 набули чинності зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю (Закон - № 1797-VIII від 21.12.2016).

У свою чергу, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Згідно з положеннями підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: - реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; - відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних № 21, №22 від 31.07.2017 була зупинена у зв'язку з її відповідністю, як зазначено ДФС України, пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків - за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема (п. 1): обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75 % загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У той же час, відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех» подані пояснення і документи, копії яких додані також до матеріалів справи.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними рішеннями комісії ДФС від 27.12.2017 №487855/33570697 та №487856/33570697 було відмовлено у реєстрації відповідних податкових накладних. Підставою даних рішень зазначено неподання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Тому суд зазначає, що відповідач по справі, обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які з них складені з порушенням законодавства, як зазначено у спірних рішеннях, і в чому саме полягають ці порушення.

Сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладених договорів поставки, на виконання вимог яких складено спірні податкові накладні.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов'язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачем не спростовано фактичне виконання спірної операції та не доведено зворотного.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення ДФС України від 27.12.2017 №487855/33570697 та №487856/33570697 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог про реєстрацію податкової накладної, слід зазначити, що відповідно до підпункту 201.16.4. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, з 01 січня 2018 року пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно якої реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246, в редакцій на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов'язання ДФС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

Відтак, оскільки рішення Комісії ДФС України про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.12.2017 №487855/33570697 та №487856/33570697 підлягають скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов'язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 21, №22 від 31.07.2017 ТОВ «Торговий дім «Енергохімтех» датою їх фактичного направлення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» (69089, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Лазарева, буд. 27, ) до Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №487855/33570697 від 27.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 31.07.2017.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України №487856/33570697 від 27.12.2017 про відмову у реєстрації податкової накладної №22 від 31.07.2017.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» № 21, №22 від 31.07.2017.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Енергохімтех» (69089, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Лазарева, буд. 27, ) суму судового збору в розмірі 3 524,00 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.10.2018.

Суддя І.В. Батрак