Справа № 448/610/17
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.10.2018 року м. Мостиська

єдиний унікальний номер № 448/610/17

провадження №2а/448/61/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, третя особа в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2, про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4 митниця ДФС ,

представник відповідача не зявився,

третя особа в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2, не зявився,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 у справі про порушення митних правил №3739/20908/16 від 28.09.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що посадовою особою митниці було порушено вимоги ст.489 МК України, згідно якої посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак цього зроблено не було.

Стверджує, що вищевказана справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 Також були грубо проігноровані права останнього, передбачені ст.498 МК України, зокрема під час розгляду справи про порушення митних правил у органів доходів і зборів або суді мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органів доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх досліджені, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватись юридичною допомогою захисника, тощо. Однак, всіх вищевказаних прав позивач ОСОБА_1 був позбавлений, що в свою чергу є порушенням процесу при розгляді справи.

З огляду на вищенаведене, просив суд спірну постанову за №3739/20908/16 винесену відносно його довірителя ОСОБА_1 визнати протиправною та таку скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник-адвокат ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Львівської митниці ДФС був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності.

Третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2, був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа, як вказується у ч.1 ст.24 МК України, має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У ч.6 ст.530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Виходячи з вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму суд під час розгляду справи щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльність субєктів владних повноважень незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинен перевірити їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 29.08.2016 року державним інспектором ВМО №4 м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил №3739/20908/16, відповідно до якого встановлено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України було виявлено, що 20.12.2015 року о 01.53год. через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») гр. України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «VW GOLF», VIN WVWZZZ1JZXD284597, реєстраційний номер TKI10277, в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 12:00 год. 29.08.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

В подальшому, зокрема 28.09.2016 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 винесено спірну постанову за №3739/20908/16 в справі про порушення митних правил, згідно якої позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Відповідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з нормами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказане кореспондується з положеннями МК України, зокрема, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи,яка притягується до відповідальності,ознак порушення митних правил; необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про порушення митних правил за №3739/20908/16, такий винесено за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тобто за відсутності ОСОБА_1 В протоколі згадується лише про те, що останній запрошувався до Львівської митниці ДФС для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля «VW GOLF», VIN WVWZZZ1JZXD284597, реєстраційний номер TKI10277 та участі у складенні протоколу про порушення митних правил, але на даний виклик він не зявився.

При цьому, в матеріалах справи не містяться докази про своєчасне сповіщення позивача ОСОБА_1 про розгляд справи (складання протоколу про порушення митних правил) відносно нього. До матеріалів справи додане лише повідомлення про те, що ОСОБА_1 необхідно зявитись на 29.08.2016р. з 09:00 год. до 16:00 год. з метою вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, за підписом заступника начальника УБ з МП Львівської митниці ДФС ОСОБА_6, та реєстр відправки поштових відправлень, де зазначено, що вказане повідомлення відправлено позивачу ОСОБА_1 за адресою: м.Мостиська, вул.Садова, 22 Львівської області.

Однак, в матеріалах справи відсутні дані, про те, що позивач ОСОБА_1 дійсно отримав вказане повідомлення, тобто був належним чином повідомлений про розгляд справи відносно нього на 29.08.2016 року.

Слід зазначити і те, що в матеріалах справи не містяться і докази про своєчасне сповіщення (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, тощо) позивача ОСОБА_1 про розгляд справи (винесення спірної постанови) відносно нього, призначений на 28.09.2016 року.

Також в оскаржуваній постанові жодним чином не обґрунтовано (належними та допустимими доказами) чому розгляд матеріалів справи про порушення митних правил проводився у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Тобто, через не повідомлення позивача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи (протоколу про порушення митних правил та в подальшому постанови в справі про порушення митних правил) про порушення митних правил, Львівською митницею ДФС України в особі ОСОБА_2, були порушені права ОСОБА_1, в тому числі право на захист останнього.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач в особі його представника, а також третя особа - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2, не надали суду жодних належних і допустимих доказів правомірності своєї поведінки і винесеної постанови.

Рішення суду відповідно до частини першої ст.242 КАС України повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил № 3739/20908/16 від 28 вересня 2016 року, винесену в.о. начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 гривень є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави із бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 139, 241, 243 - 246, 250 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 від 28.09.2016 року в справі про порушення митних правил №3739/20908/16 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя (підпис) Ю.Б. Білоус

З оригіналом згідно:

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрала законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Повний текст рішення виготовлено 19.10.2018 року