Справа № 0840/3994/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

22 жовтня 2018 року Справа № 0840/3994/18 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., перевіривши адміністративний позов Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» (69000, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 74-А, )

до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 14, )

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №000325 від 05.08.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Ухвалою суду від 01.10.2018 позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої у відповідності до статті 167 КАС України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущено.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху вручена поштою уповноваженому представнику позивача 08.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

17.10.2018 до суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви (вх. № 32761) разом із заявою про поновлення строку звернення до суду від 12.10.2018 №22-ОА-425.

На обґрунтування вказаної заяви зазначає, що наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.12.2016 №173-п було увільнено від виконання обов'язків директора ДП «УкрНДІспецсталь» Дегтярьова В.І., наказом від 07.12.2016 №174-п було призначено ОСОБА_2 виконуючим обов'язки директора позивача, а наказом №31-п від 02.02.2017 ОСОБА_2 було призначено директором підприємства. Зауважує, що існування оскаржуваного рішення адміністрації підприємства стало відомо лише наприкінці серпня 2018 року під час проведення ревізії документів, що зберігались в бухгалтерії, що підтверджується доповідною запискою головного бухгалтера ОСОБА_3 Зазначає, що фактично оскаржуване рішення зберігалось серед особистих паперів представників попередньої адміністрації підприємства, а про його існування не було доведено керівництву ДП «УкрНДІспецсталь» у встановленому порядку. Так, у зв'язку із включенням підприємства до плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби на IV квартал 2018 року було проведено внутрішню перевірку діяльності підприємства та виявлено оскаржуване рішення. Отже, зважаючи на те, що винесення оскаржуваного рішення мало місце за попередньої адміністрації підприємства, а рішення не було доведено до відома керівництва, наполягає, що адміністрація ДП «УкрНДІспецсталь» не була ознайомлена з даним рішенням та не мала можливості з ним ознайомитись до 31 серпня 2018 року, коли рішення було виявлене під час проведення внутрішньої перевірки. Ураховуючи викладене, просить визнати причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду у справі.

Згідно з частинами першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, протягом якого особа, яка вважає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень порушують її права чи інтереси, може звернутися до суду за захистом.

Таким чином, строк звернення до суду - це прийом юридичної техніки, який функціонально пов'язаний із реалізацією права на судовий захист і визначає його часові межі.

У відповідності до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Доказами, які свідчать про день, коли особа дізналася про порушення своїх прав, є розписка про одержання рішення, докази відправки та отримання кореспонденції, акт про відмову одержати документ (надати пояснення), довідки, складені особами, у випадках, передбачених законом.

Як зазначено у позовній заяві, оскаржуване рішення №000325 від 05.08.2016 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску було отримано ДП «УкрНДІспецсталь» 30 вересня 2016 року, отже саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду із даним позовом, проте із позовною заявою останній звернувся лише у вересні 2018 року.

Суд зауважує, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд не приймає посилання представника позивача на ту обставину, що про порушення своїх прав новій адміністрації підприємства стало відомо тільки 31.08.2018, оскільки зміна керівництва підприємства, на яку посилається позивач як на підставу для поновлення строку звернення до суду, відбулась ще у грудні 2016 року, проте протягом грудня 2016- серпня 2018 років позивач новим керівництвом не вжито жодних заходів щодо проведення внутрішньої перевірки діяльності підприємства та виявлення оскаржуваного рішення контролюючого.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» (Заява №23436/03) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

За викладених обставин, суддя вважає, що вказані обставини у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не є поважними, а надані докази не обґрунтовують наявність обставин для задоволення заяви. Інших підстав для поновлення строку судом не встановлено.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача настають негативні юридичні наслідки.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду викладені у ст.123 КАС України, за приписами ч. 2 якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, згідно із ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За приписами п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частини першої цієї статті, - повністю.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (ч.1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).

До позовної заяви додано платіжне доручення № 1792 від 12.09.2018, згідно із якого встановлено, що ДП «УкрНДІспецсталь» був сплачений судовий збір у сумі 1 762,00 грн.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що сплачений судовий збір у сумі 1 762,00 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись п. 9 ч. 4 ст. 169, ст.ст. 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» до Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення повернути.

Повернути з Державного бюджету України Державному підприємству «Український науково-дослідний інститут спеціальних сталей, сплавів та феросплавів» судовий збір у сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала, постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, у відповідності до ч.2 ст. 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В.Батрак