Справа № 0340/1863/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1863/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (надалі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02 серпня 2018 року №0-0318, яким визначено податкове зобов'язання з транспортного податку у сумі 2083,33 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що у травні 2018 року на підставі договору купівлі-продажу він придбав автомобіль марки AUDI, модель Q7, з об'ємом двигуна 3,0, тип пального - дизель, 2016 року випуску, за 600000,00 грн., який згодом був відчужений.

Об'єктом оподаткування у 2018 році транспортним податком будуть ті автомобілі, середньоринкова вартість яких перевищуватиме 1396125,00 грн.

Позивач наголошує, що згідно з даними офіційного сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість такого транспортного засобу становить 993640,00 грн., тобто нижче встановленої межі, з якої автомобіль стає об'єктом оподаткування згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Таким чином, позивач вважає, що придбаний ним автомобіль, що перебував у його власності лише у травні 2018 року, не був об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, тому у відповідача були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Вважає спірне рішення незаконним та необґрунтованим, з наведених підстав просив задовольнити позов.

У відзиві на позов (а.с.19-21) відповідач його вимог не визнав. Свої заперечення обґрунтував тим, що відповідно до відомостей з офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) автомобіль марки AUDI, модель Q7, 2016 року випуску наявний у переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, тобто вони є об'єктом оподаткування транспортним податком. За даними вказаного сайту вартість нового автомобіля марки AUDI, модель Q7, 2016 року випуску, тип пального - дизель, становить 3075908,58 грн.

Відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №66, середньоринкова вартість зазначеного автомобіля станом на 01 січня 2018 року становить 1537954,29 грн., що є більшою, ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 року (тобто, 1396125,00 грн.). Отже, такий автомобіль є об'єктом оподаткування у 2018 році.

Відповідач наголошує, що відповідно до пункту 267.4 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті, а відповідно до пункту 267.5 зазначеної статті - базовий (звітний) податковий період як елемент транспортного податку дорівнює календарному року.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених ПК України та законами з питань митної справи. Відтак, позивач зобов'язаний сплатити транспортний податок, оскільки автомобіль, що йому належав у травні 2018 року, є об'єктом оподаткування таким податком у 2018 році, а сума такого зобов'язання правомірно визначена у розмірі 2083,33 грн. (25000,00 грн./12 місяців).

Відповідач вважає, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 02 серпня 2018 року №0-0318, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з транспортного податку у сумі 2083,33 грн., а тому просив відмовити у задоволенні позову.

18 жовтня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив відповідача (а.с.33-34). У ній позивач вказав, що за даними офіційних дилерів марки автомобіля AUDI, модель Q7 та цін на автомобільних сайтах, ціна на новий автомобіль AUDI, модель Q7 становить в межах від 1854084,00 грн. до 2101410,00 грн., а не як зазначає Мінекономрозвитку - 3075908,58 грн. В іншому, аргументи, викладені у відповіді на відзив ідентичні тим, що зазначені у позовній заяві.

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив посилається на ті ж доводи, що були зазначені ним у відзиві. Додатково зазначає, що заперечення позивачем даних Мінекономрозвитку суперечить вимогам ПК України щодо визначення вартості автомобіля як об'єкта оподаткування; позивач безпідставно посилається на інформацію з інших джерел, які не передбачені ПК України (а.с.42-43).

Ухвалою від 26 вересня 2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі та на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с.1).

Згідно із частиною другою статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що у травні 2018 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу придбав транспортний засіб марки AUDI, модель Q7, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.37). Вказаний транспортний засіб був зареєстрований за ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом СХК 742783 про реєстрацію транспортного засобу марки AUDI, модель Q7, 2016 року випуску, об'єм двигуна 2967 куб.см., тип пального - дизель, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.8).

20 червня 2018 року ГУ ДФС у Волинській області було винесене податкове повідомлення-рішення №0-0318, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 25000,00 грн.

Як вбачається з листа ГУ ДФС у Волинській області від 10 серпня 2018 року №2748/ФОП/03-20-13-03-12, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 10 липня 2018 року, податкове повідомлення-рішення №0-0318 від 20 червня 2018 року було відкликане, оскільки було встановлено, що зазначений вище автомобіль перебував у власності ОСОБА_1 один місяць (а.с.7). Відтак, ГУ ДФС у Волинській області 02 серпня 2018 року було винесене нове податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0318 (а.с.6).

Податковим повідомленням-рішенням від 02 серпня 2018 року №-0318 згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2018 рік у сумі 2083,33 грн. (25000 грн./12).

Позивач не погоджується із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, вважає, що належний йому у 2018 році (один місяць) автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом враховано таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон № 71-VIII), яким було введено транспортний податок. Статтею 267 ПК України визначено платників податку, об'єкт оподаткування, базу оподаткування, ставку податку та податковий період, порядок обчислення та справляння транспортного податку.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року №909-VIII, яким викладено в новій редакції статтю 267 ПК України.

При цьому Законом України від 20 грудня 2016 року №1791-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» та Законом України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до статті 267 ПК України, які з 01 січня 2017 року набрали чинності.

Як визначено підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Відповідно до 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня складає 3 723,00 грн.

Отже, власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1396125,00 грн., є у 2018 році платниками транспортного податку.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18 лютого 2016 року постановою Кабінету Міністрів України №66 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2017 року №428, далі - Методика).

Відповідно до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. за № 403.

Як визначено пунктами 3, 4 Методики, джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів). Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від строку експлуатації визначається як середнє значення співвідношення ціни автомобілів, що були у використанні, до ціни аналогічних нових автомобілів (пункт 11 Методики).

Пунктом 13 Методики передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Аналіз наведених положень ПК України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема, середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється виключно Мінекономрозвитку та не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб'єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів.

Судом за даними офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку встановлено, що у Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, значиться автомобіль марки AUDI, модель Q7, з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, тип пального D (дизель), рік випуску - до трьох років (а.с.53-58).

Згідно з пунктом 14 Методики Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.

В матеріалах справи наявні відомості, надані сторонами у справі, щодо розрахованої середньоринкової вартості автомобіля марки AUDI, модель Q7, з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, тип пального - дизель, 2016 року випуску, які відрізняються між собою. Так відповідно до наданого позивачем розрахунку вартість становить 993640,00 грн. (а.с.10), а відповідно до наданого відповідачем розрахунку - 1537954,29 грн. (а.с.27).

Суд з метою офіційного з'ясування обставин у справі з урахуванням повноважень, визначених частиною четвертою статті 9 КАС України, ухвалою від 26 вересня 2018 року витребував від Мінекономрозвитку України розрахунок середньоринкової вартості автомобіля марки AUDI, модель Q7, з об'ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, 2016 року випуску (а.с.17-18). На виконання вимог ухвали суду від 26 вересня 2018 року про витребування доказів, Мінекономрозвитку листом від 11 жовтня 2018 року №3805-05/44546-05 повідомило, що розрахована згідно з Методикою середньоринкова вартість такого автомобіля у 2018 році становить 1537954,29 грн. (а.с.49-51).

Як визначено частиною другою статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З наведених підстав суд не бере до уваги посилання позивача на інформацію про ціни на автомобіль марки AUDI, модель Q7, з об'ємом двигуна 2967 куб.см., тип пального - дизель, 2016 року випуску, що розміщені на автомобільних сайтах, оскільки середньоринкова вартість легкових автомобілів, що є об'єктом оподаткування у розумінні пункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України, визначається Мінекономрозвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року, виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, і саме таким чином розрахована вартість транспортного засобу повинна братися судом до уваги. Така інформація наявна у справі та в офіційному порядку була надана суду Мінекономрозвитку.

З цих же підстав суд не бере до уваги посилання позивача на ціну автомобіля, що зазначена у договорі купівлі-продажу від 23 травня 2018 року.

Незгода позивача з розрахунком, проведеним Мінекономрозвитку, лежить поза межами даного адміністративного позову.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році. До повноважень відповідача не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономрозвитку середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що автомобіль марки AUDI, модель Q7, з об'ємом двигуна 2967 куб.см. (або 3,0 літра), тип пального - дизель, 2016 року випуску, є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд дійшов переконання, що відповідач - суб'єкт владних повноважень - належними та допустимими доказами довів суду наявність підстав, що передбачені ПК України, для прийняття податкового повідомлення-рішення від 02 серпня 2018 року№0-0318, яким позивачу визначене податкове зобов'язання з транспортного податку у сумі 2083,33 грн. Приймаючи оскаржуване рішення він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (43016, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) до Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02 серпня 2018 року №0-0318 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк