Справа № 815/2373/18
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2373/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська морська транспортна компанія» (65481, Одеська обл., місто Южне, вулиця Заводська, будинок 3-А, корпус 217; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправним та скасування наказу № 2107 від 28.03.2018р.,

На підставі ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 жовтня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Українська морська транспортна компанія до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 2107 від 28.03.2018р. про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ Українська морська транспортна компанія (код 35406087) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 2107 від 28.03.2018р. про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ Українська морська транспортна компанія є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнятий за відсутності законних підстав. Відповідно до приписів п.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка проводиться у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесеного відповідно до закону. Однак, на думку позивача, в даному випадку ухвала слідчого судді Печерського районного суду м.Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. у справі № 757/10706/18-к не відповідає зазначеним вимогам та не може вважатись винесеною відповідно до закону.

Відповідач в обгрунтування правової позиції зазначив, що п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України передбачено проведення документальної позапланової перевірки у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесеного ними відповідно до закону. В даному випадку підставою для призначення перевірки згідно наказу № 2107 від 28.03.2018р. послугувала ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. по справі №757/10706/18-к про призначення комплексної позапланової документальної перевірки ТОВ Українська морська транспортна компанія з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. Відтак, контролюючий орган при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у межах та у спосіб, визначений чиним законодавством.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 22.05.2018р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; зобовязано Головне управління ДФС в Одеській області надати письмові докази по справі; призначено судове засідання по справі на 18.06.2018 р. о 15 год. 00 хв., яке було перенесено на 22.06.2018 р. о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 22.06.2018 р. у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі № 815/2373/18 до винесення остаточного рішення у справі № 757/10706/18-к та набрання ним законної сили відмовлено.

Ухвалою суду від 22.06.2018 р., яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 04.07.2018 р. 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 04.07.2018 р. призначено проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено підготовче засідання по справі на 28.08.2018 р. об 11 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 28.08.2018 р., яка занесена до протоколу засідання, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.09.2018 р. 09 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 03.09.2018 р. продовжено строк підготовчого провадження по справі на тридцять днів; відкладено підготовче засідання по справі на 26.09.2018 р. 09 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 26.09.2018 р. підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.10.2018 р. о 10 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська морська транспортна компанія» (65481, Одеська обл., місто Южне, вулиця Заводська, будинок 3-А, корпус 217; ) зареєстровано 30.10.2007р., про що здійснено запис №1 029672 в Єдиному державному юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи.

Згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. у справі № 757/10706/18-к призначено комплексну позапланову документальну перевірку ТОВ «Українська морська транспортна компанія» (код ЄДРПОУ - 35406087) з питань дотримання вимог податкового, валютного (бюджетного) та іншого законодавства і правильності визначення об'єкту оподаткування, повноти нарахування та сплати податків до бюджетів усіх рівнів за період з 01.01.2016р. по 01.01.2018р., організацію якої покладено на співробітників Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (а.с. 83-84).

14.03.2018р. (вх. №5743/9/15-32) до Головного управління ДФС в Одеській області від Генеральної прокуратури України надійшов лист, разом з яким направлено до виконання ухвалу Печерського районного суду м Києва від 03.03.2018р. у справі №757/10706/18-к та повідомлено, що у разі необхідності для проведення перевірки матеріали кримінального провадження будуть надані додатково (а.с. 82-84).

20.03.2018р. (вх. № 341/15-32-14-01) заступник начальника Головного управління ДФС в Одеській області звернувся до начальника зазначеного управління з доповідною запискою, в якій викладено пропозицію на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України призначити проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Українська морська транспортна компанія» тривалістю 5 діб з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. (а.с. 85).

28.03.2018р. Головним управлінням ДФС в Одеській області на виконання вимог пп.20.14 п.20.1 ст. 20, п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. по кримінальному провадженню № 0002424 від 27.07.2017р., доповідної записки заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області № 341/15-32-14-01 від 20.03.2018р. прийнято наказ № 2107 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Українська морська транспортна компанія» (код 35406087)» (а.с. 14).

03.04.2018р. з метою проведення документальної планової перевірки ТОВ «Українська морська транспортна компанія» () тривалістю 5 діб з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. на підстави ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. по кримінальному провадженню № 0002424 від 27.07.2017р. здійснено виїзд за адресою місцезнаходження ТОВ «Українська морська транспортна компанія», однак керівником останнього у допуску до проведення перевірки відмовлено.

Посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області складено акт про відмову у допуску до проведення перевірки №363/15-32-14-01 від 03.04.2018 р. (а.с. 81).

Позивач вважає протиправним наказ про проведення перевірки та таким, що прийнятий за відсутності законних підстав, в звязку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 19-1.1 ст.19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

За приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесеного ними відповідно до закону.

Тобто, для виникнення у контролюючого органу права на проведення документальної позапланової перевірки за пунктом 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України необхідна обов'язкова наявність таких умов у сукупності:

отримання рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки;

винесення такого рішення відповідно до закону.

Відсутність будь-якої з передбаченої п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України умов позбавляє контролюючий орган права на проведення документальної позапланової перевірки платника податків.

Судом встановлено, що наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 2107 від 28.03.2018р. «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Українська морська транспортна компанія» (код 35406087)» прийнято на виконання вимог пп.20.14 п.20.1 ст. 20, п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. по кримінальному провадженню № 0002424 від 27.07.2017р., доповідної записки заступника начальника Головного управління ДФС в Одеській області № 341/15-32-14-01 від 20.03.2018р.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. у справі № 757/10706/18-к призначено комплексну позапланову документальну перевірку ТОВ «Українська морська транспортна компанія» (код ЄДРПОУ - 35406087) з питань дотримання вимог податкового, валютного (бюджетного) та іншого законодавства і правильності визначення об'єкту оподаткування, повноти нарахування та сплати податків до бюджетів усіх рівнів за період з 01.01.2016р. по 01.01.2018р.; організацію виконання ухвали та проведення перевірки покласти на співробітників Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. у справі № 757/10706/18-к ТОВ «Українська морська транспортна компанія» оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.03.2018р. відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. у справі № 757/10706/18-к.

За змістом ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Враховуючи приписи вищезазначеної норми, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. у справі № 757/10706/18-к набрала законної сили.

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018 р. відкрито касаційне провадження у справі № 717/10706/18-к.

Ухвалу слідчого судді, яка була підставою для винесення відповідачем оскаржуваного наказу не скасовано, остання була чинною на момент прийняття відповідачем оскаржуваного наказу та на момент вирішення даної справи по суті.

Суд акцентує увагу, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. у справі № 757/10706/18-к покладено обовязок щодо організації проведення перевірки ТОВ «Українська морська транспортна компанія».

При вирішенні спору суд враховує, що на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення Європейського суду з прав людини у справах у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії»).

Потреба виправити колишню «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»).

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» наголосив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Хасан і Чаус проти Болгарії).

Положеннями ст. 21 ПК України визначені обов'язки і відповідальність посадових та службових осіб контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Отже, органи фіскальної служби та їх посадові особи при прийнятті рішень, у т.ч. наказів про проведення позапланової перевірки, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України.

Статтею 129 Конституції України обов'язковість рішень суду, до яких належать і ухвали, визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частиною 2 ст.21 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов'язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно зі ст.533 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов'язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, судове рішення, у тому числі, ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для всіх фізичних та юридичних осіб, підприємств, установ та організацій, а також органів державної влади та їхніх посадових осіб, а тому особа, якій адресоване судове рішення, має в обов'язковому порядку виконати зазначені в ньому вимоги.

Вимога п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України містить імперативний припис щодо обовязку контролюючого органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання ухвали слідчого судді у рамках кримінального провадження. У такому випадку контролюючий орган зобовязаний виконати рішення суду та провести документальну перевірку за зазначений в судовому рішенні період.

При цьому виконання такого обовязку не передбачає дослідження контролюючим органом підстав призначення відповідної перевірки слідчим суддею, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки.

Суд зазначає, що при надходженні до контролюючого органу ухвали слідчого судді про призначення перевірки ПК України не передбачає іншого порядку дій, ніж призначення такої перевірки шляхом видання відповідного наказу, оскільки у даному випадку у посадових осіб податкового органу виникає обов'язок по виконанню судового рішення, ухилення від якого тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Таким чином, оскільки на момент винесення наказу Головного управління ДФС в Одеській області № 2107 від 28.03.2018р. про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ Українська морська транспортна компанія (код 35406087) була чинною ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Писанця В.А. від 03.03.2018р. по справі №757/10706/18-к, яка послугувала підставою для прийняття оскаржуваного позивачем індивідуального акту, остання у встановленому КПК України порядку не скасована як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, суд дійшов до висновку, що податковим органом правомірно винесено наказ № 2107 від 28.03.2018р.

Враховуючи наведене, станом на час прийняття оскаржуваного наказу у відповідача були наявні правові підстави для призначення перевірки ТОВ «Українська морська транспортна компанія» відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України, наказ Головного управління ДФС в Одеській області № 2107 від 28.03.2018р. про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ Українська морська транспортна компанія (код 35406087) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. прийнято відповідачем з дотриманням вимог законодавства, в звязку з чим відсутні підстави для його скасування.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Українська морська транспортна компанія» (65481, Одеська обл., місто Южне, вулиця Заводська, будинок 3-А, корпус 217; ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Семінарська, будинок 5; ) про визнання протиправним та скасування наказу № 2107 від 28.03.2018р.,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 24.10.2018 р.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.