Справа № 826/8378/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8378/18 Суддя першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року, яка прийнята в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, за участю третіх осіб - Головного управління Національної поліції, Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №55999338 від 16 березня 2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника №5599938 від 16 березня 2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову про розшук майна боржника №5599938 від 24 квітня 2018 року;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. утриматися від дій, пов'язаних із арештом, розшуком та стягнення грошових коштів за рахунок заставленого майна.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року вказаний адміністративний позов був задоволений у частині вимог про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що виконавчий документ був прийнятий до виконання з дотриманням правил щодо визначення місця виконання рішення. Також відповідач зазначає, що не наділений повноваженнями перевіряти місце реєстрації боржника. Крім того, приватний виконавець вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом без поважних причин.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому зазначив, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення у частині задоволення позовних вимог.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення про залишення адміністративного позову без розгляду виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зазначені норми права визначають підстави для залишення адміністративного позову без розгляду у разі пропуску строку звернення до суду без поважних причин.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. від 16 березня 2018 року було відкрите виконавче провадження № 55999338 з примусового виконання виконавчого напису № 11381 від 16 листопада 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2013 року у розмірі 152645 грн. 36 коп.

Постановами приватного виконавця від 16 березня 2018 року було накладено арешт на кошти і майно боржника.

Також приватний виконавець 24 квітня 2018 року прийняв постанову про розшук майна боржника.

Не погоджуючись із вказаними постановами, ОСОБА_3 31 травня 2018 року звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду із поважних причин, а оскаржувані постанови прийняті з порушенням вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо визначення місця виконання судового рішення.

Колегія суддів не у повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 287 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.

Вказана норма права визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду ОСОБА_3 зазначив, що копії постанов приватного виконавця від 16 березня 2018 року отримав 27 березня 2018 року, а копію постанови від 24 квітня 2018 року - 07 травня 2018 року.

Отже, про порушення своїх прав внаслідок прийняття оскаржуваних постанов, ОСОБА_3 дізнався 27 березня та 07 травня 2018 року.

Відтак, строк звернення до суду, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, для оскарження постанов від 16 березня 2018 року закінчився 09 квітня 2018 року, а для оскарження постанови від 24 квітня 2018 року - 18 травня 2018 року.

Даний адміністративний позов був поданий до Окружного адміністративного суду міста Києва 31 травня 2018 року, тобто після закінчення строку звернення до суду.

Разом із адміністративним позовом ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції ухвалою від 18 червня 2018 року поновив ОСОБА_3 строк звернення до суду, однак не зазначив підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду зазначив, що вказаний строк був пропущений з поважних причин. Доводи ОСОБА_4 полягають у тому, що йому не було відомо про виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 55999338, у зв'язку з чим для з'ясування обставин звертався із запитами до приватного виконавця Щербакова І.М. та приватного нотаріуса Завалієва А.А. Також позивач зазначає, що йому був необхідний час для аналізу отриманих документів, підготовки позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та заяви про забезпечення позову, оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову та зібрання доказів, які підтверджують незаконність накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається ОСОБА_3 не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду та не можуть бути підстави для його поновлення.

Як раніше зазначалося, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України встановлений спеціальний скорочений строк звернення до суду з позов про оскарження рішень приватного виконавця, який становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Аналогічний строк звернення до суду у справах зазначеної категорії був визначений у ст. 186 КАС України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 встановлення скороченого строку звернення до суду у справах, передбачених ст. 186 КАС України у зазначеній редакції було визнано таким, що відповідає Конституції України.

Конституційний Суд України зазначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, позивач повинен був вжити заходів щодо з'ясування підстав відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти і майно, а також підготувати та подати позову заяву протягом строку, визначеного законом для звернення до суду.

У заяві про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_4 не зазначив обставин, які свідчать про наявність об'єктивних перешкод для отримання відомостей і доказів, необхідних для звернення до суду з даним позовом у десятиденний строк, обчислений з дня отримання копії постанов приватного виконавця від 16 березня та 24 квітня 2018 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_4 пропустив строк звернення до суду без поважних причин та не вбачає підстав для його поновлення.

Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду є передчасним, колегія суддів вважає, що рішення суду від 05 вересня 2018 року підлягає скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування рішення суду від 05 вересня 2018 року.

Разом з тим, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, відповідач просив прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, в той час як судом встановлені підстави для залишення адміністративного позову без розгляду. У зв'язку з цим апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 242, 272, 287, 308, 311, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова Ігоря Миколайовича - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

В.В. Файдюк