Справа № 697/1337/18
Суддя: Русаков Г. С.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/1337/18
провадження № 2-а/697/44/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3, третя особа: Відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3, третя особа: Відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії в якому просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3; зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 прийняти до виконання дублікат виконавчого листа по справі № 2-а-2724/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Канівському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок соціальної допомоги дітям війни та відкрити виконавче провадження; судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.01.2018 вступила в законну силу ухвала Канівського міськрайонного суду Черкаської області у справі 2-а-2724/11 про видачу ОСОБА_1 дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення цього виконавчого документа до виконання. На підставі цієї ухвали ОСОБА_1 через відділення поштового звязку, звернулась з заявою датованою 06.06.2018 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області про прийняття до виконання дубліката виконавчого листа по справі 2-а-2724/11. 04.07.2018 ОСОБА_1 через поштове відділення отримала листа, в якому було повідомлення відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області № 7207 від 20.06.2018. В цьому повідомленні головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 відмовила відкрити виконавче провадження та повернула виконавчий документ без виконання керуючись п.2 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Обгрунтовуючи відмову відкрити виконавче провадження через пропущення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, державний виконавець Вельган О.В. вказала у повідомленні на п.3 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і виклала його наступним текстом: «Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими державні органи, державні підприємства, установи, організації, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом». ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрав чинності 01.01.2013, тобто на підставі вищеописаного дата прийняття виконавчого документа закінчилась 01.07.2013. Однак п.3 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не був описаний повною мірою так як написаний він наступним чином: «Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрало законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями боржниками, за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення». Державним виконавцем надана інтерпретація закону та порушено самий закон. Вважає, що їй безпідставно відмовили у відкритті виконавчого провадження по виконавчому документу.

Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове зсідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи судом була повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України.

Згідно п.4 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст. 287 КАС України).

Згідно до п. 2 ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 винесено повідомлення від 20.06.2018 № 7207 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання по справі № 2-а-2724/11.

Повертаючи виконавчий лист №2-а-2724/11 стягувачу, державний виконавець послалася на п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових ріщень» та керувалася п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.15).

Відповідно до п.3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових ріщень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Відповідно до ст. 2 даного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Отже державний виконавець не мала права з цієї підстави відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Згідно ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно достатті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.2 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

З ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-а-2724/11 від 11.01.2018 вбачається, що ОСОБА_1 було видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк для предявлення його до виконання по адміністративній справі № 2-а-2724/2011 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Канівському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідача провести перерахунок соціальної допомоги дітям війни (а.с.10).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, суд вважає що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 241 - 244 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративнй позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3, третя особа: Відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3.

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 прийняти до виконання дублікат виконавчого листа по справі № 2-а-2724/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Канівському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок соціальної допомоги дітям війни та відкрити виконавче провадження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Черкаській області (18000, м. Черкаси, проспект Хіміків, 50) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Згідно оригіналу, який знаходиться в матеріалах справи № 697/1337/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_4