Справа № 814/2394/17
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/2394/17

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

Пятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГАГРОЕКСПОРТ" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГАГРОЕКСПОРТ" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГАГРОЕКСПОРТ" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд скасувати податкові повідомлення рішення від 03.08.2017р. № НОМЕР_1, яким визначено грошове зобовязання з ПДВ у сумі 298 160 грн., № НОМЕР_2, яким визначено грошове зобовязання з податку на прибуток у сумі 220 036, 25 грн., № НОМЕР_3, яким застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в сумі 6 356, 32 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що були надані всі первинні документи (акти виконаних робіт) по контрагентам позивача ТОВ "АЙСБЕКС", ТОВ ВФ "ДЗЕТА", ТОВ ТД "АРКАМ ВЕСТ", що підтверджують реальність здійснення господарських операцій та правомірність їх оформлення, а також правомірність віднесення до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат на постачання товарів/послуг.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ТОВ "ЮГАГРОЕКСПОРТ", посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповному зясуванні та недоведеності обставин справи, які суд вважав встановленими, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення суду від 17 квітня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на доводи, аналогічні підставам обґрунтування позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, контролюючий орган, обґрунтовуючи свою позицію, контролюючий орган посилався на податкову інформацію щодо контрагентів позивача, в якій відображено висновок про відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, недостатність трудових ресурсів, транспортних засобів тощо, що в свою чергу унеможливлює надання контрагентам-покупцям маркетингових послуг.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 26.06.2017 №1271/14-29-03-43, №1272/14-29-03-43, виданих ГУ ДФС у Миколаївській області, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, ст.77, п.82.1 ст.82 По даткового кодексу України, п.2 ч.І ст.13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загально обов'язкове державне соціальне страхування» та відповідно до плану-графіка проведення доку ментальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання за II квартал 2017 року, ГУ ДФС у Миколаївській області проведена документальна планова виїзна пере вірка ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ» з питань дотримання вимог податкового зако нодавства за період з 07.05.2014 по 31.03.2017, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 07.05.2014 по 31.03.201 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове держа вне соціальне страхування за період з 07.05.2014 по 31.03.2017 відповідно до затвердженого пла ну перевірки, про що складено акт №863/14-29-14-01/39205455 від 17.07.2017р.

Актом Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 07.05.2014 по 31.03.2017, валютного та іншого законодавства контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 07.05.2014 по 31.03.2017, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за період з 07.05.2014 по 31.03.2017" встановлено порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 176 029 грн., занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на суму 238 528 грн., підприємством в ЄРПН зареєстровано податкові накладні з запізненням у строк до 15 днів на загальну суму ПДВ 63 563,16 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.08.2017р. 03.08.2017р. № НОМЕР_1, яким визначено грошове зобовязання з ПДВ у сумі 298 160 грн., № НОМЕР_2, яким визначено грошове зобовязання з податку на прибуток у сумі 220 036, 25 грн., № НОМЕР_3, яким застосовано штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в сумі 6 356, 32 грн.

В ході проведення перевірки відповідачем здійснено аналіз фінансово-господарської діяльності підприємства та детально досліджено надані до перевірки документи по операціям з вищевказаними контрагентами, реальність здійснення яких перевіркою не встановлено враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ» є юридичною особою приватного права, що було зареєстроване 06.05.2014р. у Миколаївському міському управління юстиції, свідоцтво про державну реєстра цію №0029931.

Одним з профільних видів діяльності підприємства є оптова торгівля хімічними продукта ми (46.75) та оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормом для тварин (46.21).

01 квітня 2016 року, ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ» (замовник) укладено із ТОВ «ВИРОБНИ ЧА ФІРМА» «ДЗЕТА» (виконавець) договір про надання послуг №04/16-14, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати замовнику за плату послуги по просуванню та стимулюванню продажу товарів замовника з метою збільшення обсягів їх реалі зації.

Того ж дня, 01.04.2016р., додатковою угодою сторони внесли зміни до п.1.1. Договору №04/16-14 від 01.04.2016р. та виклали його в наступній редакції: «в порядку та на умовах, ви значених Договором, замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати замовнику за плату послуги по просуванню та стимулюванню продажу товарів замовника з метою збільшення об сягів їх реалізації. Оплата за вищевказані послуги становить 3,5% (або у будь-якому випадку не менше) від суми реалізованих товарів».

Позивач стверджує, що в результаті проведеної роботи ТОВ «ВИРОБНИЧА ФІРМА» «ДЗЕТА», в період з 01.04.16 по 26.06.16, Позивачем було продано товар наступним покупцям: ТОВ «АУРІС-АВТО», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11ОСОБА_12, ОСОБА_13, ПАТ «МИКОЛАЇВСЬКА АГРАРНА КОМПАНІЯ», СВК «Мирний», ТОВ «АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬ-КИХ», ТОВ «Агроресурс-А», СФГ «Утро», СФГ «ОСОБА_14В.», СТОВ «Перше Травня», ФГ «КОГУТ ВІТАЛІЙ ВІКТОРОВИЧ», ТОВ «Довіра+», СФГ «Пролісок», ПП «АДЛЄР», ТОВ «Красногорське», ТОВ СГП «Співдружність», ПП «АГРОАЛЬЯНС-2007», ТОВ «Родючість», ТОВ «ОСТЕР», ТОВ «ОСТЕР-ЦЕНТР», ТОВ «ІМПЕРІЯ-АГРО», ТОВ «Агрохімсервіс», про що свідчать видаткові накладні.

30.05.2016р. та 26.06.2016р., між Замовником і Виконавцем підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), де зафіксували винагороду за проведені посередницькі послуги з просу вання засобів захисту рослин, насіння, тощо.

Крім того, 23 березня 2017 року, ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ» (замовник) укладено із ТОВ «АЙБЕКС» (виконавець) договір про надання послуг №01/17-6, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати замовнику за плату послуги по просуванню та стимулю ванню продажу товарів замовника з метою збільшення обсягів їх реалізації.

Того ж дня, 23.03.2017р. додатковою угодою сторони внесли зміни до п.1.1. Договору та виклали його в наступній редакції: «в порядку та на умовах, визначених Договором, замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати замовнику за плату послуги по просуванню та стимулюванню продажу товарів замовника з метою збільшення обсягів їх реалізації. Оплата за вищевказані послуги становить 8,5% (або у будь-якому випадку не менше) від суми реалізованих товарів».

Позивач, стверджує, що в результаті проведеної роботи ТОВ «АЙБЕКС» за березень, Позивачем було продано то вар наступним покупцям: СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКА ВИРОБНИЧА ФІРМА «АГРОСОЮЗ», ТОВ «Родючість», ТОВ «АГРОФІРМА «ІЛЬНИЦЬКИХ», ПП «АДЛЄР», ТОВ «ОСТЕР-ЦЕНТР», ТОВ «АССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ», ОСОБА_15, ОСОБА_16, ТОВ «ЕДЕЛЬВЕЙС-2007», ТОВ «ЕРКА», ПП «БІЗОН-ТЕХ 2006», ТОВ СГП «Співдружність» про що свідчать видаткові наклад ні.

31.03.2017р, між Замовником і Виконавцем підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), де зафіксували винагороду за проведені посередницькі послуги з просування засобів за хисту рослин, насіння, тощо.

Крім того, 01 вересня 2016 року, ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ» (замовник) укладено із ТОВ «АКРАМ ВЕСТ ТД» (виконавець) договір про надання послуг №01/17-6, відповідно до умов якого замов ник доручає, а виконавець зобов'язується надати замовнику за плату послуги по просуванню та стимулюванню продажу товарів замовника з метою збільшення обсягів їх реалізації.

Додатковою угодою від 23.03.2017р. сторони внесли зміни до п.1.1. Договору та виклали його в наступній редакції: «в порядку та на умовах, визначених Договором, замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати замовнику за плату послуги по просуванню та стимулюван ню продажу товарів замовника з метою збільшення обсягів їх реалізації. Оплата за вищевказані послуги становить 8% (або у будь-якому випадку не менше) від суми реалізованих товарів».

За твердженням позивача, в результаті проведеної роботи ТОВ «АКРАМ ВЕСТ ТД» за вересень-жовтень, Позивачем було продано товар наступним покупцям: ТОВ «ОСТЕР-ЦЕНТР», ТОВ «ОСОБА_17 МЕНТ», ТОВ ТД «АГРОЛІГА», ФГ «Гармонія», ПРІТ «Підгурївське», СІЛЬСЬКОГОСПОДАР СЬКИЙ ОСОБА_18 «ПРОМІНЬ», ТОВ «Агроресурс-А», ПП «АДЛЄР», ТОВ «ІМПЕРІЯ АГРО», ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_12, ОСОБА_22,. ОСОБА_13, про що свідчать видаткові накладні.

31.10.2016р, між Замовником і Виконавцем підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), де зафіксували винагороду за проведені посередницькі послуги з просування засобів за хисту рослин, насіння, тощо.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності у контрагентів ТОВ "АЙСБЕКС", ТОВ ВФ "ДЗЕТА", ТОВ ТД "АРКАМ ВЕСТ" можливості реального здійснення спірних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання робіт або послуг. Суд також зазначив, що представлені підприємством копії первинних документів містять лише загальні нормативні та статистичні відомості, що не є достатнім підтвердженням фактичного виконання договору посередницьких послуг.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи слід зазначити, що податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, які повинні складатися за наслідками тієї чи іншої господарської операції. Однак критерієм для правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що господарські операції фактично здійснені та спрямовані на отримання доходу.

Разом з тим, у справі, що переглядається, на підтвердження факту надання послуг за агентськими договорами, спрямованих на надання послуг з просування та стимулювання продажу товарів позивача, ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ» надано лише копії договорів по просуванню та стимулюванню продажу товарів замовника з метою збільшення обсягів їх реалізації та акти виконаних робіт.

В силу приписів статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи, в тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.3 цієї ж статті Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Дані положення врегульовані частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Наведені законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту з податку на додану вартість у податковому обліку є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності належним чином оформлених первинних документів, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

При цьому, при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв'язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Слід зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб'єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту з податку на додану вартість, визначену постачальником, та зменшує оподатковуваний доход на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем.

Подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов'язує право платника на податкову вигоду.

Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

А, відтак, на підтвердження спірних господарських операцій, позивач повинен був надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне виконання зазначеними контрагентами посередницьких послуг з просування та стимулювання продажу товарів позивача: додатки до договорів, додаткові угоди, звіти про проведену роботу тощо, належним чином оформлені акти виконаних робіт з детальним описом проведеної роботи.

З метою оподаткування під маркетинговими послугами (маркетингом) слід розуміти послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчення ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управління рухом продукції (робіт, послуг) до споживача та після продажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків відповідно до пп. 14.1.108 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями.

Для здійснення маркетингової діяльності підприємство-виконавець повинно: проводити комплексні дослідження ринку, здійснювати аналіз ринку, сегментувати ринок, позиціонувати товар, розробляти маркетинг - мікс (маркетинговий комплекс) тощо. При цьому виконавцями таких послуг можуть бути лише субєкти, які здійснюють діяльність, що відповідає нормам КВЕД ДК 009:2010. Тобто субєкти господарювання, які надають маркетингові послуги, повинні мати право здійснювати діяльність згідно КВЕД 73.20 «Дослідження конюктури ринку та виявлення суспільної думки».

Акт приймання-передачі посередницьких послуг повинен мати всі обовязкові реквізити первинних документів, передбачені ч.2 ст.9 Закону України від 16.07.99р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в тому числі містити чітку інформацію про зміст і обсяг господарської операції, а також має зазначатися конкретний перелік наданих послуг, місце і дата їх надання.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, акти виконаних робіт не містять конкретизації наданих послуг, вони містять лише назву послуг та їх вартість, проте не розкривають суті наданих послуг та їх звязку з господарською діяльністю ТОВ «ЮГАГРОЕКСПОРТ». Надані до перевірки документи не розкривають суті наданих послуг, не містять інформацію щодо механізму надання послуг, а сааме: яким чином здійснювались посередницькі послуги з просування засобів захисту рослин. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та сплата грошових коштів не можуть слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутністю факту придбання відповідного активу.

Крім того, згідно баз даних контролюючого органу та інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за вищезазначеними контрагентами не зареєстровано прав на нерухоме майно, відсутні основні засоби (виробничі, складські приміщення), транспортні засоби.

У звязку з тим, ТОВ «ОСОБА_18 фірма Дзета», ТОВ ТД "АРКАМ ВЕСТ" не подавали до відповідних ДПІ звітів форми 1-ДФ «Розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за 2 та 3 квартали 2016 року відповідно, можна зробити висновок про відсутність у підприємств найманих працівників в відповідних кварталах 2016 року, що унеможливлює виконання задекларованих господарських операцій.

Фактично, згідно податкової звітності контрагентів, можна встановити недостатність трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності, визначеного згідно довідок з ЄДРПОУ.

ТОВ «АЙБЕКС» подано звіт форми 1-ДФ «Розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» за період: І квартал 2017 року подано 10.05.2017 №, працювало у штаті - 1 особа (звільнена 20.03.2017), працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб.

Також, відсутні докази залучення сторонніх трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності.

Крім того, контрагентами задекларовано значні обсяги реалізації різноманітних послуг на адресу контрагентів-покупців, в той час як придбання даних послуг згідно інформації з ЄРПН у підприємств відсутнє, а власними трудовими ресурсами підприємства фактично не могли надавати дані послуги на адресу покупців.

Згідно з положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з думкою суду, що позивачем не доведено, всупереч ст.77 КАС України, що послуги по договорах, укладених з ТОВ "АЙСБЕКС", ТОВ ВФ "ДЗЕТА", ТОВ ТД "АРКАМ ВЕСТ" взагалі надавались, не доведено їх реальність та необхідність для здійснення господарської діяльності позивача, економічно необґрунтовано вартість послуг по виконанню цих послуг. Надані позивачем первинні документи не розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Жодного обґрунтованого доводу щодо наявності господарського сенсу у замовленні вказаних послуг позивач суду не надав.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГАГРОЕКСПОРТ" залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГАГРОЕКСПОРТ" до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень -рішень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.10.2018р.

Головуючий суддя ОСОБА_23
Судді ОСОБА_24 ОСОБА_25