Справа № 2а-6659/10/1470
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

09.12.2010 р. Справа № 2а-6659/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А. за участю секретаря судового засідання Чайкіної М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Аквилон-Юг",

доДержавної податкової інпекції у Центральному районі м. Миколаєва,
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 17.09.2010 року,
Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва від 17.09.2010 року №/0 про визначення товариству з обмеженою відповідальністю "Аквилон-Юг" суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 2395634 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1197817 гривень.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 8 гривень 40 копійок.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І. А. Устинов

Миколаївський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 грудня 2010 року Справа № 2а 6659/10/1470

м. Миколаїв

17:26

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинова І.А., за участю секретаря судового засідання Чайкіної М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аквилон-Юг»,

до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва,

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 17.09.2010 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Аквілон-Юг»(далі ТОВ «Аквілон-Юг») звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва (далі ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва) від 17.09.2010 року № /0.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне:

- посадові особи податкового органу вийшли під час здійснення перевірки та складанні акту перевірки за межі наданих їм повноважень;

- слідчим було вилучено всі документи підприємства, а до перевірки надано лише частинку документів;

- акт перевірки не містить посилання на первинні документи, на підставі яких перевіряючими встановленні показники податкової звітності, які не відповідають даним платника податків.

Відповідач у запереченнях проти позовних вимог заперечує, вказуючи на те, що:

- документальна виїзна перевірка позивача була проведена відповідно до вимог діючого законодавства: на підставі ст.ст.11,111 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990 року № 509-ХІІ (далі - Закон № 509-ХІІ);

- акт перевірки складено у відповідності до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005 року (далі Порядок №327).

Прокурором письмових пояснень по суті позовних вимог суду не надано.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, викладені у адміністративному позові та запереченнях проти нього.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16.09.21020 року ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва за участю посадових осіб ДПА у Миколаївській області було проведено документальну виїзну перевірку ТОВ «Аквилон-Юг», за наслідками якої складено акт №1496/35-10/36486729 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ «Аквилон-Юг»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.04.09 року по 30.06.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 23.04.09 по 30.06.2010 року.

Акт перевірки підписаний головним держподатревізорами - інспекторами Тищук М.В., яка на підставі розпорядження голови ДПА у Миколаївській області була командирована до ДПІ у Центральному районі для участі в проведенні перевірки ТОВ «Аквилон-Юг»та старшим держподатінспектором ДПІ у Центральному районі міста Миколаєва ОСОБА_1

За наслідками перевірки відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 17.09.2010 року № /0, яке позивач вважає незаконними та просить суд скасувати в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону № 509-ХІІ, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обовязкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Відповідно до п.1) частини 1 статті 11 Закону № 509-ХІІ та п.1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року № 327 (із змінами та доповненнями) (далі Порядок № 327), органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки, які проводяться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів), незалежно від способу їх подачі.

Частиною шостою статті 11-1 Закону № 509-ХІІ передбачено, що позапланові виїзні перевірки проводяться, в тому числі, якщо стосовно платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у звязку з чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків.

Як вбачається з постанови про призначення документальної перевірки від 09.08.2010 року по кримінальній справі № 108000015, слідчим було призначено документальну позапланову перевірку ТОВ «Аквилон-Юг».

Суд також вважає за необхідне зазначити, що слідчий, призначивши документальну позапланову перевірку, перевищив свої повноваження, оскільки таких слідчих дій, як призначення вказаної перевірки Кримінально-процесуальним кодексом України не передбачено. Ця обставина підтверджується тим, що, виносячи постанову, слідчий послався тільки на статті 66 КПК України, яка є загальною щодо збирання та подання доказів. Кримінально-процесуальним кодексом України в якості слідчих дій передбачається лише проведення ревізій та експертиз.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у даному випадку проведення виїзної документальної перевірки за документами вилученими під час обшуку було неправомірним, оскільки документи вилучені неналежним чином (без складання повного опису вилучених документів).

Згідно пунктів 1.3, 1.5, 1.6 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року №327 (із змінами та доповненнями (далі Порядок № 327), за результатами проведеної невиїзної документальної перевірки оформляється акт, який є службовим документом, що стверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання. В акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності субєкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень.

У пункті 2.8 акту перевірки від 16.09.2010 року вказано,що узагальнений перелік документів,які використані при проведені перевірки наведено в додатку №4 : реєстраційні документи; накази по підприємству,банківські виписки по розрахунковим рахункам згідно протоколу огляду від 27.05.2010 року, накладні, акти виконаних робіт,рахунки-фактури,товарно-транспортні накладні, податкові накладні та інші первинні документи,згідно протоколу огляду від 27.05.2010 року, прибуткові та видаткові касові ордери, квитанції по ПКО згідно протоколу огляду від 27.05.2010 року, договори з додатками згідно протоколу огляду від 27.05.2010 року, податкові декларації з ПДВ з додатком № 5, уточнюючі розрахунки з ПДВ надані до ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва - всі вищезазначені документи надані листом СВ ПМ ДПА у Миколаївській області № 261 від 17.08.2010 року, розрахунки комунального податку, надані до ДПІ у Центральному районі,інформаційні дані «система автоматизованого співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», дані інформаційно-пошукової системи АІС «Облік платників і платежів», прибутковий податок з громадян та податок з доходів фізичних осіб,податок з власників транспортних засобів,державне мито,акт прийому передачі та оцінки майна,яке передане учасником до Статутного фонду від 22.04.2009 року, карта особового рахунку (ф15), розрахунки сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку.

У п.2 висновку акту перевірки зазначено, що в порушення п.п.7.4.5. п.7.4. пп.7.7.1,п 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) (далі Закон № 168/97-ВР), позивачем занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 2395634грн., у звязку з чим відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 17.09.2010 року № /0, яким позивачу донараховано суму податку на додану вартість в розмірі 2395634 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 1197817 грн.

Однією з підстав для висновку про заниження позивачем податку на додану вартість стала фіксація у розділі 3.2.2 «Податковий кредит»акту перевірки того, що на підставі документів, використаних при перевірці (товарні накладні, акти виконаних робіт, банківські виписки, касові ордери, угоди на постачання товарів,податкові накладні) встановлено завищення задекларованих ТОВ «Аквилон-Юг»у рядку 10.1 показників у поданих Деклараціях з додатку на додану вартість за період з 23.04.2009 по 31.03.10 року у сумі 2395634 грн. На сторінках 7- 8 акту перевірки вказано:

-в листопаді 2009 року відповідно до податкової декларації з ПДВ № 127265від 21.12.2009 року наданої ТОВ «Аквилон-Юг»до ДПІ у центральному районі міста Миколаєва сформовано податковий кредит з включенням до його складу сум ПДВ 9620224,18 грн. по постачальнику ТОВ «Грейт Мікс»по якому податкові накладні,які мають бути підставою для включення в січні 2010 року до складу податкового кредиту з податку на додану вартість зазначеної суми податку у матеріалах кримінальної справи №108000015,наданих до перевірки відсутні.

-в грудні 2009 року відповідно до податкової декларації з ПДВ № 141521 від 20.01.2010 року наданої ТОВ «Аквилон-Юг»до ДПІ у центральному районі міста Миколаєва сформовано податковий кредит з включенням до його складу сум ПДВ 671046,54 грн. по постачальнику ТОВ «Грейт Мікс»по якому податкові накладні ,які мають бути підставою для включення в січні 2010 року до складу податкового кредиту з податку на додану вартість зазначеної суми податку у матеріалах кримінальної справи №108000015, наданих до перевірки відсутні.

- в січні 2010 року відповідно до податкової декларації з ПДВ №8637 від 22.02.2010 року наданої ТОВ «Аквилон-Юг»до ДПІ у центральному районі міста Миколаєва сформовано податковий кредит з включенням до його складу сум ПДВ 762564,06 грн. по постачальнику ТОВ «Грейт Мікс»по якому податкові накладні,які мають бути підставою для включення в січні 2010 року до складу податкового кредиту з податку на додану вартість зазначеної суми податку у матеріалах кримінальної справи № 108000015, наданих до перевірки відсутні.

Згідно п.1.7 Порядку № 327, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, обєктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Пункт 2.3.2 Порядку № 327 також передбачає, що за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

- висвітлити показники, які відображаються субєктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку субєкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

- зазначити первинний документ , на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів . При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників субєкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів.

У даному випадку, відповідач не зазначив у акті перевірки жодного первинного документа, на підставі якого зроблено висновок про заниження ТОВ «Аквилон-Юг»показників податкових зобовязань, що суперечить вимогам чинного законодавства, які предявляються до оформлення актів документальних виїзних перевірок.

У судовому засіданні судом було відхилено клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи висновку судово-почеркознавчої експертизи Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ МЮ України по матеріалах кримінальної справи №108000015, оскільки суд вважає даний доказ безпідставним без винесення та набрання законної сили вироком суду у даній справі, в якому такому доказу, як експертний висновок, має бути надано відповідну оцінку. Саме вирок суду у кримінальній справі може мати преюдиційне значення для рішення суду по адміністративній справі.

Відповідно до частини 3 статті 70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно п.п.7.4.5 п.7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на тому, що у позивача 27.05.2010 року були в наявності всі податкові накладні, які відображенні ним у податковій звітності,зокрема в податкових деклараціях № 127265 від 21.12.2009 року, №141521 від 20.01.2010 року та № 8637 від 2202.2010 року в додатку № 5 є розшифровка контрагентів в тому числі і ТОВ «Грейт Мікс»,але у звязку з тим, що саме 27.05.2010 року у позивача були вилучені всі первинні документи податкового та бухгалтерського обліку ,а також компютерна техніка, останній не мав змоги надати податкові накладні, як під час проведення перевірки так і до суду.

В судовому засіданні за клопотанням відповідача та за підтримки клопотання відповідача з боку прокуратури було допитано у якості свідка слідчого Переходько Д.О., який пояснив суду, що ним не проводилося вилучення первинних документів у позивача,а дана дія проводилася іншим слідчим, як свідчить протокол обшуку від 17.05.2010 року обшук було здійснено Старшим слідчим по ОВС ПМ ДПА у Миколаївській області ОСОБА_2 та вказав при тому, що протокол обшуку складено з порушенням, а саме без складання повного переліку документів. На питання суду щодо необхідності залишення на підприємстві копій вилучених документів надав пояснення, що копії повинні були надатись власнику документів.

Відповідачем у акті перевірки підтверджено наявність задекларованого податкового кредиту на підставі податкових накладних на придбання товарів, виписаних ТОВ «Грейт Мікс»на загальну суму ПДВ 2395634 грн.

Відповідно до пункту 5 Порядку заповнення податкової декларації, затвердженого наказом ДПА України № 165 від 30.05.1997 року (із змінами та доповненнями), податкова накладна вважається недійсною лише у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку, тобто особою, яка не зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Актом перевірки встановлено, що ТОВ «Грейт Мікс»на момент видачі ТОВ «Аквилон-Юг»податкових накладних, останнє перебувало на обліку як платник ПДВ в ДПІ у Центральному районі міста Миколаєва (свідоцтво № 100116997 ІПН 31). Посилань в акті перевірки на те, що вказане підприємство не перебувало на обліку, як платник ПДВ, і, відповідно, не мало право на видачу податкових накладних, акт перевірки не містить, і при розгляді справи відповідачем таких доказів не надано.

Натомість судом встановлено, що ТОВ «Грейт Мікс»задекларувало податкові зобовязання з ПДВ за господарськими операціями з ТОВ «Аквилон Юг»(додатки № 5 до податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Грейт Мікс»).

Посилання відповідача у акті перевірки та під час розгляду справи, на те, що директор ТОВ «Грейт Мікс»ОСОБА_3 фактично не виконував функцій директора товариства, а всі документи підписував тільки у нотаріуса суд вважає безпідставними, оскільки станом на день складання акту перевірки та на день розгляду судом даної справи суду не надано рішення суду про визнання всіх первинних документів ТОВ «Грейт Мікс»недійсними з моменту його державної реєстрації. Підпункт 7.5.1 п.7.5 статті 7 Закону № 168/97-ВР передбачає, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів належними засобами доказування правомірність прийняття ним податкове повідомлення-рішення від 17.09.2010 року № /0 в частині донарахування позивачу податку на додану вартість у сумі 2395634 грн., тому в цій частині оспорюване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Вимогами пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-Ш (із змінами і доповненнями) (далі - Закон № 2181-Ш) визначено, що штрафні санкції, встановлені зазначеним пунктом, накладаються на платника податків лише за порушення податкового законодавства.

Оскільки відповідачем не доведено суду фактів порушення ТОВ «Аквилон-Юг»норм податкового законодавства, які б могли стати підставою для застосування до нього штрафних санкцій, то застосування до ТОВ «Аквилон-Юг»штрафних (фінансових) санкції, передбачених п.п.17.1.1, 17.1.2, 17.1.3, 17.1.6 п.17.1 статті 17 Закону № 2181-Ш, не відповідають вимогам чинного законодавства України, тому податкове повідомлення-рішення від 17.09.2010 року № /0 в частині застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1197817 грн., також підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва від 17.09.2010 року №/0 про визначення товариству з обмеженою відповідальністю "Аквилон-Юг" суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 2395634 гривень та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1197817 гривень.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 8 гривень 40 копійок.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І. А. Устинов

Постанова оформлена

у відповідності до ч.3 ст.160 КАС України

та підписана суддею 14.12.2010 року.

Суддя І.А. Устинов