Справа № 623/2623/18
Суддя: Герцов О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/2623/18
Номер провадження 2-а/623/68/2018
РІШЕННЯ

іменем України

24 жовтня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі:головуючого - судді Герцова О.М.,

за участю: секретаря -Рзаєвої І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Запорізькій області, капрала поліції ОСОБА_2 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до в якому просить визнати протиправними дії капрала поліції поліцейського УПП в Запорізькій області ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, скасувати постанову ОСОБА_1 ЕАВ № 515936 від 03.08.2018р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На обґрунтування позову посилається на те, що 03 серпня 2018 року біля 23:30 він прямував разом з сім'єю з відпочинку додому до м. Ізюм Харківської області через м. Запоріжжя, де на блокпосту мене зупинив чоловік у поліцейській формі, не обяснивши причину зупинки, не зазначивши ні своєї посади, ні свого прізвища та ім'я, він почав вимагати посвідчення водія та документи на автомобіль.Забравши посвідчення водія та документи на автомобіль, поліцейський повідомив, що він не має права водити своє авто, маючи категорію «В» і йому необхідно отримати категорію «D1», не надавши при цьому жодних пояснень по цьому питанню. Відповідно до постановиСерія ЕАВ № 515936, 03.08.2018 року 23.30 год. (м. Запоріжжя вул. Космічна, 140) водій керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право керування відповідної категорії, чим порушив п.2.9.ґ ПДР України допуск до керування транспортного засобу особи, яка не має права на керування транспортним засобом. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, виходячи з того, що відповідно до Закону України «Про дорожній рух» і Положення про порядок видачі посвідчення водія і допуску громадян до водіння транспортними засобами (затверджено Постановою КМУ від 08.05.1993 р. № 340 з подальшими змінами і доповненнями) в Україні, залежно від категорії транспортного засобу видають такі посвідчення водія:В - автомобілі, максимальна вага яких не перевищує 3500 кг, а кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує восьми. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу водій керував своїм авто FORDTransit, 1991 року випуску, тип ТЗ-мікроавтобус, обємом 2400 см куб., який має 8 місць для сидіння (крім сидіння водія).

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не виконав вимоги КУпАП щодо повного та всебічного і обєктивного зясування всіх обставин по справі, зясування наявності факту вчинення адміністративного правопорушення та вини позивача, не дав можливості ОСОБА_1 скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в повному обсязі. Після висунення звинувачень інспектор виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадовою особою, яка розглядала справу, прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також не були досліджені докази.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи сповіщався своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17липня 1997р.№ 475/97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2018 року 23.30 годині поліцейським УПП в Запорізькій області, капралом поліції ОСОБА_2 Вячеславівноювинесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_1 ЕАВ № 515936 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАПта накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що03.08.2018 року 23.30 год. (м. Запоріжжя вул. Космічна, 140) водій керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія на право керування відповідної категорії, чим порушив п.2.9.ґ ПДР України допуск до керування транспортного засобу особи, яка не має права на керування транспортним засобом.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

П.2.9.ґ Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил.

Згідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від23.12.2005року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів, під час розгляду адміністративного позову судом було витребувано у відповідача докази щодо правомірності його дій під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1, наявності беззаперечних доказів щодо наявності в діях останньої складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

В зв'язку з неподання суб'єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин та не повідомлення суд причин ненадання таких доказів суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень п.2.9.ґ Правил дорожнього руху України, що відповідає положенням ч.5 ст.77, ч.9 ст.80 КАС України.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 122, 241-246, 255, 286 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії капрала поліції поліцейського УПП в Запорізькій області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.?

Скасувати постанову ОСОБА_1 ЕАВ № 515936 від 03.08.2018р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі шляхом подачі апеляційної скарги через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: О.М.Герцов