Справа № 2140/1699/18
Суддя: Дмитрієва О.О.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1699/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитрієвої О.О.,

при секретарі: Кукульник Я.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Бондар І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 06.11.2017 року №006071405 та №006081405,

встановив:

20 серпня 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 листопада 2017 року № 006071405 та №006081405, а саме:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.11.2017 року №006071405 про застосування штрафної санкції у сумі 40 569,25 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.11.2017 №006081405 про застосування штрафної санкції у сумі 510,00 грн.

Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судове засідання на 26 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року задоволено клопотання позивача про виклик свідків.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки. За технічних причин частина Z- звітів була роздрукована наступного робочого дня ніж було оприбутковано готівкові кошти, але записи до книги доходів і витрат внеслись своєчасно. Фактично представниками відповідача не досліджувались питання, порушення яких податковий орган констатує в акті перевірки, а сама перевірка проведена з такими порушеннями, які не дають підстав вважати її правомірною. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 06 листопада 2017 року № 006071405 та №006081405.

Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримували, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідачем 10 вересня 2018 року надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що перед початком проведення фактичної перевірки було здійснено розрахункову операцію. До початку перевірки, зі слів відповідача, перевіряючими особі, яка здійснювала розрахункові операції копію наказу та направлень на проведення перевірки. Ознайомлюватись з наданими документами, а також надавати свої особисті дані та підписувати результати перевірки особа, яка здійснювала розрахункові операції відмовилась. При проведенні перевірки вставлено факти несвоєчасного оприбуткування готівки в кількості сім епізодів всього на суму 8113,85 грн. Особа, яка проводила розрахункові операції відмовилась надавати перевіряючим документи, передбачені в ст.44 ПК України. За виявлені порушення до позивача застосовано санкції відповідно до спірних податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з наказом ГУ ДФС у Херсонській області «Про проведення фактичних перевірок» №970 від 30 жовтня 2017 року, на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України з 16 листопада 2017 року передбачено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1

На підставі наказу №970 від 30 жовтня 2017 року, 16 листопада 2018 року виписані направлення на фактичну перевірку №1264 та №1265.

16 листопада 2017 року о 13:20 за посадовими особами відповідача було проведено фактичну перевірку відділу у магазині за адресою: АДРЕСА_2, в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1

Перед проведенням фактичної перевірки посадовими особами відповідача о 13:19 здійснено розрахункову операцію з купівлі пачки цигарок Кент нанотек за ціною 30,45 грн. Особа, яка проводить розрахунки зі споживачами видала розрахунковий документ (чек №2684), але, після пред'явлення копії наказу, службових посвідчень та направлень на проведення перевірки, особа відмовилась повідомляти свої персональні дані, відмовилась від отримання та підписання будь-яких документів та матеріалів.

Особа, яка проводила розрахунки не надала перевіряючим особам книгу обліку доходів і витрат, книгу обліку розрахункових операцій та первинних документів на товар, доказів протилежного сторони суду не надали.

Оскільки в момент перевірки жодних документів представник позивача на місці проведення розрахунків не надавав(ла), документи додані до адміністративного позову суд досліджує через призму доведення їх до відповідача в момент прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

В ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює діяльність із використанням (застосуванням) РРО та КОРО, оприбуткуванням готівки в такому разі є її запис до відповідного розділу КОРО (розділ ІІ) в день фактичного надходження коштів до каси РРО на підставі даних звітних чеків РРО (Z- звітів). Встановлено несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, які надійшли до каси РРО до відповідного розділу КОРО (не в день фактичного надходження), а саме:

10.03.2017 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 2242,10 грн, які було оприбутковано в КОРО 11.03.2017 на підставі Z- звіту №1218 від 11.03.2017 за 10.03.2017;

17.03.2016 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 1281,35 грн, які було оприбутковано в КОРО 18.03.2016 на підставі Z- звіту №860 від 18.03.2017 за 17.03.2016;

01.09.2015 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 1153,60 грн, які було оприбутковано в КОРО 02.09.2015 на підставі Z- звіту №661 від 02.09.2015 за 01.09.2015;

05.07.2015 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 558,25 грн, які було оприбутковано в КОРО 06.07.2015 на підставі Z- звіту №603 від 06.07.2015 за 05.07.2015;

28.06.2015 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 1465,15 грн, які було оприбутковано в КОРО 29.06.2015 на підставі Z- звіту №596 від 29.06.2015 за 28.06.2015;

14.04.2015 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 656,60 грн, які було оприбутковано в КОРО 15.04.2015 на підставі Z- звіту №521 від 15.04.2015 за 14.04.2015;

21.03.2015 до каси РРО надійшли готівкові кошти в сумі 756,50 грн, які було оприбутковано в КОРО 22.03.2015 на підставі Z- звіту №497 від 22.03.2015 за 21.03.2015.

Загальна сума несвоєчасно оприбуткованих коштів становить 8113,85 грн.

Виявлені порушення стали підставою для винесення податковим органом податкових повідомлень-рішень від 06 грудня 2017 року:

№006071405, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення п.2.5 глави 2 Постанови Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України №637 від 15.12.2004 року на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України застосовано штрафні санкції в розмірі 40595,25 грн;

№006071405, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення п.44.3 ст.44 ПК України на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України застосовано штрафні санкції в розмірі 510 грн.

Позивач не погодився з такою позицією податкового органу, оскільки всі документи є в наявності, а несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів є наслідком технічних несправностей РРО та наслідком вимкнення електроенергії на об'єкті господарювання.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №40/10320 (далі - Положення №637).

Пунктом 2.2 Положення №637 передбачено, що підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Під касою, згідно з пунктом 1.2 вказаного Положення, розуміється приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Відповідно до пункту 4.1 Положення №637, з метою забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу, а їх керівники мають забезпечити належне облаштування цієї каси та надійне зберігання готівкових коштів у ній.

Згідно з пунктом 2.6 Положення №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Відповідно до пункту 1.2 Положення №637, оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Абзацом 2 пункту 2.6 Положення №637 передбачено, що оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Положення №637, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Статтею 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (зі змінами та доповненнями) від 12.06.1995 № 436/95 (далі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Відповідно абзацу 3 цієї ж статті, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб'єктів господарювання, перелічених у пункті 1 Указу №436/95, застосовується штраф у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Досліджуючи обставини оприбуткування позивачем готівки, судом встановлене наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на господарській одиниці позивача - відділі у магазині, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, готівкові розрахунки проводяться із застосуванням реєстратора розрахункових операцій "Міnі-Т 400МЕ" з фіскальним номером НОМЕР_1.

На вказаний РРО контролюючим органом 25.12.2014 зареєстровано Книгу обліку розрахункових операцій №Р/3 (а.с. 50-53), 26.06.2015 року зареєстровано Книгу обліку розрахункових операцій №Р/4 (а.с. 54-58), 28.12.2015 року зареєстровано Книгу обліку розрахункових операцій №Р/5 (а.с. 59-63), 05.01.2017 року зареєстровано Книгу обліку розрахункових операцій №Р/7 (а.с. 64-68).

Отже, у даному випадку, оприбуткуванням готівки для позивача є здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Судом встановлено, що в семи випадках 10.03.2017, 17.03.2016, 02.09.2015, 06.07.2015, 28.06.2015, 14.04.2015, 21.03.2015 готівкові кошти оприбутковувались не в день їх фактичного надходження, а на наступний день. Наведені обставини визнаються учасниками справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що не міг роздрукувати та підклеїти до КОРО фіскальні звітні чеки РРО про обсяги розрахунків за 10.03.2017, 17.03.2016, 02.09.2015, 06.07.2015, 28.06.2015, 14.04.2015, 21.03.2015, оскільки у зазначені дати у приміщенні, де розташована господарська одиниця (магазин), було відсутнє електропостачання та виникали технічні проблеми з РРО.

За заявою Робкооп «Львівський» №12/024131 від 07.06.2018 року головний інженер Новокаховського РЕЗ і ЕМ листом №51-032995-12 від 11 червня 2018 року повідомив, що на точці обліку «магазин №44» за адресою Бериславський район, с. Тягинка, Бериславське шосе,6 відбувались відключення в період:14.04.2015, 06.05.2015, 13.05.2015, 15.06.2015, 05.07.2015, 07.07.2015, 27.07.2015, 19.08.2015, 31.08.2015, 21.09.2015.

З досліджених в даній справі випадків несвоєчасного оприбуткування готівки один, а саме - 14 квітня 2015 року підпадає під випадок вимкнення живлення за довідкою №51-032995-12 від 11 червня 2018 року.

22 травня 2018 року МПП «РІКО» листом №1-05/104 повідомило ФОП ОСОБА_1, що затримка виконання Z- звітів на протязі 2016-2017 років пов'язана з наступними обставинами:

Z- звіт №0859 від 18 березня 2016 року за 17 березня 2016 року - несправність клавіатури 17 березня 2016 року, замінено клавіатуру 18 березня 2016 року;

Z- звіт №1218 від 11 березня 2017 року за 10 березня 2017 року - не друкує, на індикаторі «Зниження напруги» 10 березня 2017 року, замінено блок живлення 11 березня 2017 року.

З досліджених в даній справі випадків несвоєчасного оприбуткування готівки два, а саме - 10 березня 2017 року та 17 березня 20106 року підпадають під обставини викладені в довідці МПП «РІКО» №1-05/104 від 22 травня 2018 року.

Втім решта чотири епізоди несвоєчасного оприбуткування готівки - 02.09.2015, 06.07.2015, 28.06.2015, 21.03.2015 не мають під собою ніякого об'єктивного підґрунтя та не спростовуються позивачем жодними належними доказами.

З'ясовуючи вплив зазначених обставин на порядок оприбуткування готівки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Вказаній нормі Закону про РРО кореспондують положення пункту 10 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за № 918/29048, яким передбачено, що якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнуління оперативної пам'яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, акцизного податку або іншого податку (збору), після чого слід виконати Z-звіт. За потреби виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.

Згідно з пунктом 1.2 Положення №637, розрахункова книжка (далі - РК) - належним чином зброшурована та прошнурована книжка, зареєстрована в органах державної податкової служби України, що містить номерні розрахункові квитанції, які видаються покупцям у визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Таким чином, розрахункова книжка застосовується під час здійснення розрахункових операцій у випадках, коли не застосовуються реєстратори розрахункових операцій, у тому числі під час поломки РРО чи відключення електроенергії.

Відповідно до пункту 6 глави 4 розділу II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547 який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.07.2016 № 920/29050 (далі - Порядок №547), використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає:

- наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

- підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО;

- щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

- у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій;

- ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Пунктом 9 глави 4 розділу II Порядку №547 передбачено, що у розділі 3 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту РРО. Графи 1-5 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 6-8 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою РРО після відновлення постачання електроенергії чи встановлення РРО після ремонту.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Положення №637, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Зміст наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що якщо суб'єктом господарювання на період виходу з ладу РРО або знеструмлення господарської одиниці для проведення готівкових розрахунків використовувалась розрахункова книжка, для оприбуткування отриманої готівки, суб'єкт господарювання зобов'язаний здійснити її облік у книзі обліку розрахункових операцій на підставі даних розрахункової книжки.

Одночасно з цим суб'єкт господарювання зобов'язаний здійснити облік розрахункових квитанцій, заповнивши відповідні графи у розділі ІІІ Книги обліку розрахункових операцій.

Судом досліджено КОРО позивача та виявлено, що лише 18 березня 2016 року здійснено запис «несправна клавіатура» 09:52 відновлено роботу.

Жодних доказів вчинення позивачем дій, передбачених спеціальним законодавством, для вчасного оприбуткування готівки сторони суду не надали, а з наданих документів такого висновку зробити не можливо.

Стосовно самого порядку оприбуткування суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та п. 1.2 Положення № 637, книга обліку розрахункових операцій (далі КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 5, 6 і 8 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 28 серпня 2013 року № 417, використання книги ОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає, зокрема: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, зокрема, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

У разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони підклеюються у відповідній книзі ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Таким чином, облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі ОРО передбачає як вклеювання фіскальних звітних чеків РРО у розділ 1 книги ОРО, так і виконання записів у розділі 2 книги ОРО.

Відповідно до ст. 2, п. 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО, оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. При цьому поняття «сукупність» означає, що обидві умови повинні виконуватись, і невиконання хоча б однієї, є порушенням норми загалом.

Відповідно до п. 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року № 199, зміна - це період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог, усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни. У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, виходячи з того, що доба триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, а при роботі з РРО Z-звіт необхідно роздруковувати щодня по закінченню робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

З аналізу вказаних норм випливає, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, для чого щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, мають друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО з одночасним внесенням відповідних записів про рух готівки.

Податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем порядку оприбуткування готівкових коштів (а саме їх несвоєчасне оприбуткування) саме у зв'язку зі здійснення обліку зазначених коштів у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітних чеків РРО (Z-звітів), який роздруковано із запізненням.

З наведеної вище норми вбачається, що до не оприбуткування прирівнюється і неповне, і несвоєчасне оприбуткування. Тому відображення позивачем фактичного надходження готівки за попередній у фіскальному звітному чеку, роздрукованому на наступний день за своєю суттю є несвоєчасним оприбуткуванням, а отже не оприбуткуванням готівки загалом.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що вимоги щодо оприбуткування готівки та відповідальність за не оприбуткування, встановленні Положенням №637 та Указом №436/95, жодних відсоткових чи інших співвідношень зазначеними нормами не встановлено. Таким чином, відповідач діяв виключно у межах та на підставі чинного законодавства, як це передбачено статтею 19 Конституції України.

Аналогічна правова позиція у спорах цієї категорії була неодноразово висловлена у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 11 грудня 2012 року по справі №21-400а12, від 26 лютого 2013 року по справах №21-7а13, №21-35а13, від 12 листопада 2013 року по справі № 21-370а13, від 01 квітня 2014 року по справі № 21-54а14.

Таким чином, відповідно до п. 2.6. Положення №637, абз. 3 статті 1 Указу №436/95, позивач несвоєчасно оприбуткував готівку, у зв'язку з чим відповідачем було правомірно та обґрунтовано застосовано штрафну санкцію у сумі 40569,25 грн., відповідно, правомірним є оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06 грудня 2017 року №006071405.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу (п.44.1 ст.44 ПК України).

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п.44.3 ст.44 ПК України).

Платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки (п.85.2 ст.85 ПК України).

Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень (п.121.1 ст.121 ПК України).

Особа, яка проводила розрахунки на об'єкті господарювання ФОП ОСОБА_1 не надала перевіряючим жодних документів та матеріалів, які повинні бути наявні на місці здійснення господарської діяльності, а тому такі дії цілком підпадають під порушення визначене в п.121.1 ст.121 ПК України.

До того ж позивач не спростовує належними доказами факт не надання на адресу податкового органу відповідних документів.

Відповідно, правомірним є оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06 грудня 2017 року №006081405.

Стосовно доводів позивача про відсутність факту перевірки, оскільки вона проведена з неналежних правових підстав, суд зазначає наступне.

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: …у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України).

Податковий орган на підставі інформації з бази даних «Податковий блок» встановив порушення порядку оприбуткування готівки, що цілком підпадає під вищезазначену підставу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 повідомила, що їй перевіряючи показували якісь документи, але вона їх не роздивилась.

В судовому засіданні також допитано в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 показання яких на правильність висновків суду не впливають, оскільки не спростовують встановлених порушень законодавства.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

В судовому засіданні 19 жовтня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2, АДРЕСА_1) відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 жовтня 2018 р.

Суддя Дмитрієва О.О.

кат. 9.2