Справа № 303/6492/18
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 303/6492/18
2а/303/212/18
рядок стат. звіту - 13
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанин В.М., при секретарі Фозекош І.І. за участю представника позивача ОСОБА_1, перекладача ОСОБА_2 Музамі, відповідача громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позов мотивує тим, що відповідач 21.10.2018 року на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону, на напрямку 260 прикордонного знаку, територія Косонської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, під час спроби незаконного, поза пунктами пропуску, перетинання державного кордону з України в Угорщину, в складі групи осіб, що складалась з 3-х іноземних громадян, а саме 2 громадян ОСОБА_5 та 1 громадянина ОСОБА_3.

Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

В ході з'ясування обставин правопорушення було встановлено, що відповідач на територію України потрапив незаконним шляхом поза встановленими пунктами пропуску, державу Україну використовував, виключно, як країну транзиту, тому наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мав; до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався, а 21.10.2018 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу незаконно перетнув державний кордон з України в Угорщину на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Косимо» відділу прикордонної служби «Лужанка».

Враховуючи те, що відповідач, офіційно в'їхавши в Україну, не звернувся без зволікань до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можна стверджувати, що наміру бути визнаним біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, в Україні відповідач не мав.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи відповідача, можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, він міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Вибравши найбільш легкий, однак, незаконний спосіб потрапити до країн Західної Європи, усвідомлюючи, що для досягнення цієї мети порушуватиме законодавство України, відповідач своїми діями грубо та свідомо порушив законодавство України та підтвердив своє небажання законно перебувати на території України.

23 жовтня 2018 року, відповідно до положення ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, керуючись ст.288 КАС України, відносно відповідача подано позов про його примусове видворення за межі території України.

Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без

громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних

підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та

підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до

міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового

перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом

строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за

межі України.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав повністю, просив його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи відповідач громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є неповнолітнім.

Відповідно до ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без

громадянства» пимусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

За таких обставин в задоволенні адміністративного позову про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України слід відмовити так як відповідач не досяг 18-річного віку.

Керуючись ст.ст.12, 20, 160, 243, 257, 258, 259, 260, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 26, 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2018 року.

Головуючий В.М. Довжанин