Справа № 2140/1765/18
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1765/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Кальченко-Булановій М.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що 27 березня 2017 року ОСОБА_4 Управлінням державної фіскальної служби у Херсонській області визначено ОСОБА_3 податкові зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичною особою, який є власником об'єктів:

а) житлової нерухомості, розташованої у АДРЕСА_1, згідно податкового повідомлення-рішення № 0096740/1302-2103 за 2017 рік в сумі 355 грн. 47 коп. та згідно податкового повідомлення-рішення № 0096743/1302-2103 за 2016 рік в сумі 428 грн. 37 коп. (з яких 306,15 грн. нараховані як податок за об'єкт житлової нерухомості, розташований за зазначеною адресою);

б) житлової нерухомості, розташованої у м. Херсоні селище Степанівка по вулиці Селянська, будинок 8-А, згідно податкового повідомлення-рішення № 0096741/1302-2103 за 2017 рік в сумі 5891 грн. 83 коп. та згідно податкового повідомлення-рішення № 0096742/1302-2103 за 2016 рік в сумі 2537 грн. 17 коп.;

в) нежитлової нерухомості, розташованої у м. Херсоні вулиця Миру, будинок 22, згідно податкового повідомлення-рішення № 0096739/1302-2103 за 2017 рік в сумі 142 грн. 37 коп. та згідно податкового повідомлення-рішення № 0096743/1302-2103 за 2016 рік в сумі 428 грн. 77 коп. (з яких 122,62 грн. нараховані як податок за об'єкт житлової нерухомості, розташований за зазначеною адресою). Всього нараховано зобов'язань 9355,61 грн.

Позивач не погоджується із визначенням податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичною особою, який є власником об'єкту житлової нерухомості, а податкові повідомлення-рішення від 27.03.2017 р. № 096739/1302-2103, № 0096740/1302-2103, № 0096741/1302-2103, № 0096742/1302-2103, № 0096743/1302-2103 вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості необхідно визначити, що:

- фізична особа є власником нерухомого майна;

- нерухоме майно відноситься до житлової нерухомості;

- розрахувати площу житлової нерухомості з урахуванням пільги (якщо вона є);

- застосувати ставку податку, визначену радою.

Отримати зазначену інформацію та обчислити суму податку, згідно пп. 266.3.2 п. 266.3 статті 266 ПК України, відповідач мав здійснити використовуючи дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За даними відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстровано об'єкти житлової нерухомості:

двокімнатна квартира, розташована у АДРЕСА_2, загальною площею 76,9 кв. м.;

жилий будинок, розташований у м. Херсоні, селище Степанівка, вулиця Селянська, будинок 8-А, загальною площею 318,65 кв. м.

При визначенні податку за спірними податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем враховано також площу нежитлового об'єкту, розташованого у м. Херсоні, по вулиці Миру, будинок 22, який віднесено до магазину промислових товарів.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об'єкт нерухомості, розташований у м. Херсоні, по вулиці Миру, 22, не відноситься до об'єкту житлової нерухомості, а тому визначення податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичною особою, яка є власником об'єкту житлової нерухомості за спірними податковими повідомленнями - рішеннями від 27.03.2017 року № 0096739/1302-2103, № 0096740/1302-2103, № 0096741/1302-2103, № 0096742/1302-2103, № 0096743/1302-2103, з врахуванням площі нежитлової нерухомості, за 2017р. та 2016 р. є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27 березня 2017 року про визначення ОСОБА_4 Управлінням державної фіскальної служби у Херсонській області ОСОБА_3 податкових зобов'язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підлягає сплаті фізичною особою, який є власником об'єктів житлової нерухомості, № 0096740/1302-2103 за 2017 рік в сумі 355 грн. 47 коп., № 0096743/1302-2103 за 2016 рік в сумі 428 грн. 37 коп., № 0096741/1302-2103 за 2017 рік в сумі 5891 грн. 83 коп., № 0096742/1302-2103 за 2016 рік в сумі 2537 грн. 17 коп., № 0096739/1302-2103 за 2017 рік в сумі 142 грн. 37 коп.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Призначено судове засідання на 10.09.2018 року.

10.09.2018 року розгляд справи відкладено на 19.10.2018 року за клопотанням представника відповідача.

19.09.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вважає доводи викладені в позовній заяві не обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 управління ДФС у Херсонській області на належного - ОСОБА_4 управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 як власником рахуються:

- квартира за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 30,8 кв. м;

- квартира за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 76,9 кв. м;

- житловий будинок за адресою : Херсонська область, с. Степанівка, вул. Селянська, буд. 8-а, загальною площею 637,3 кв. м (частка власності 1/2).

ОСОБА_4 управління ДФС у Херсонській області винесено податкові повідомлення-рішення від 27.03.2017 року № 0096739/1302-2103, № 0096740/1302-2103, № 0096741, № 0096742, № 0096743/1302-2103.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 27.03.2018 року № 0096739/1302-2103 сума податкового зобов'язання становить 142,37 грн.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 27.03.2018 року № 0096740/1302-2103 сума податкового зобов'язання становить 355,47 грн.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 27.03.2018 року № 0096741/1302-2103 сума податкового зобов'язання становить 5891,83 грн.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 27.03.2018 року № 0096742/1302-2103 сума податкового зобов'язання становить 2537,17 грн.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення від 27.03.2018 року № 0096743/1302-2103 сума податкового зобов'язання становить 428,77 грн.

31.05.2018 року ОСОБА_3 подав до ДФС України скарги про перегляд вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

02.08.2018 року Державна фіскальна служба України прийняла рішення про результати розгляду скарг, відповідно до якого податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Херсонській області від 27.03.2018 року № 0096739/1302/2103, № 0096743/1302/2103, № 0096741/1302/2103, № 0096742/1302/2103, № 0096740/1302/2103 залишено без змін.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Кодексу платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.2.1 п. 266.1 ст. 266 Кодексу обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Кодексу базою оподаткування є загальна площа обєкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.3.3 п. 266.3 ст. 266 Кодексу встановлено, що база оподаткування обєктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого обєкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий обєкт.

Згідно з п. 265.1 ст. 265 та п. 10.1 ст. 10 ПКУ податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком. Специфіка місцевих податків полягає в тому, що їх встановлюють місцеві ради (сільські, селищні або міські) відповідно до вимог та в межах, визначених ПКУ.

У судовому засіданні представник позивача, підтримуючи позовні вимоги наголошував на тому, що позивач не є власником квартири №111, розташованої у м. Херсоні, по вулиці Миру, 22, загальною площею 30,8 кв. м., оскільки у 2012 році була проведена реконструкція існуючого магазину промислових товарів зі збільшенням площі, за рахунок зазначеної квартири.

Судом досліджена декларація про готовність обєкта до експлуатації від 19.03.2012 р. № ХС14312040, якою обєкт визнаний готовим до експлуатації.

Однак, суд критично оцінює доводи позивача за таких підстав.

У статті 346 ЦК України наведені підстави припинення права власності.

В даному випадку, судом встановлено, що зазначена квартира №111 перестала бути житловим приміщенням, а за її рахунок була збільшена площа магазину промислових товарів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 349 ЦК право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином, належним доказом припинення права власності позивача на квартиру № 111, розташовану у м. Херсоні, по вулиці Миру, 22 може бути відповідна реєстрація в Державному реєстрі прав.

Однак, до суду не було надано такого доказу. Напроти, і у виписці з Держреєстру наданій позивачем, і в у виписці з Держреєстру наданій відповідачем зазначена квартира значиться як власність позивача.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.1, 2 ст.77 КАС України).

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 жовтня 2018 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 8.3.13