Справа № 1540/4744/18
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/4744/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови листом №1809/К-11 від 27.07.2018р. ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 27.07.2009р. по 31.05.2018р., у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн., зобовязання ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 27.07.2009р. по 31.05.2018р., у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання постанови Приморського районного суду міста Одеси від 02 листопада 2010 року по справі №2-а-235/10, було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та донараховано, за період з 27 липня 2009 року по 02 листопада 2010 року, суму недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн., які були виплачені позивачу лише 21.06.2018р., що підтверджується випискою с рахунку позивача. На думку представника позивача, у відповідності із положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у звязку із затримкою виплати, з 27 липня 2009 року по 31 травня 2018 року, нарахованої та сплаченої позивачу у червні 2018 року, суми недоотриманої пенсії у розмірі 38942,10 грн., однак відповідач своїм листом №1809/К-11 від 27.07.2018р. відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про нарахування та сплату суми компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 24.09.2018р. відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у відповідності до ст. 263 КАС України.

12.10.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому відповідач зазначив, що на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2010р. по справі №2-а-235/10, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011р. по справі №2-а-235/10/1527 ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії відповідно до норм ст.ст.49,50.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та нараховано 38942,10 грн. з урахуванням виплачених сум. Відповідач зазначив, що зазначена сума виплати пенсії була нарахована у відповідності до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою №440 та затримка виплати не залежить від органів Пенсійного фонду, а тому, вимога щодо стягнення компенсації з головного управління не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, на думку відповідача, зазначена доплата у сумі 38942,10грн. має характер разового платежу, а тому не може бути використана у контексті Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та оскільки пенсія позивачу виплачується вчасно та без затримки, підстав для виплати компенсації немає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2010р. у справі №2-а-235/10 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з урахуванням вимоги ст.ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Одеській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до норм ст.ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком, визначених за правилами, передбаченими Закономи України за період з 27.07.2009р. по 02.11.2010р. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 Миколайовичу- відмовлено (а.с.12-13).

21.06.2018р., на виконання постанови Приморського районного суду м.Одеси від 02.11.2010р. у справі №2-а-235/10 ОСОБА_1 перераховано суму недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача та не спростовується відповідачем (а.с.14).

09.07.2018р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про нарахування та сплату суми компенсації втрати частини доходів за період з 27.07.2009р. по 31.05.2018р. (а.с.10).

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.07.2018р. №1809/К-11 повідомлено заявника про те, що відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014р. № 440, управлінням державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області головному управлінню 01.07.2015р. було надіслано повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою, на підставі якого на адресу цієї установи 10.07.2015р. була надіслана довідка про здійснення нарахування на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 02.11.2010р. по справі № 2-а-235/10, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011р. в сумі 38942,10 грн. (а.с.11).

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" 19.10.2000р. №2050-III та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Таким чином, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Враховуючи викладене, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс-11, від 18 листопада 2014 року № 21-518а14, від 11 липня 2017 року № 21-2003а16 та підтримана у постанові Верховного суду від 20.02.2018р. по справі №522/5664/17.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови листом №1809/К-11 від 27.07.2018р. ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 27.07.2009р. по 31.05.2018р., у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн. є протиправними.

У зв'язку з тим, що суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті відповідної компенсації, позовні вимоги про зобовязання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму компенсації втрати частини доходів, за період з 27.07.2009р. по 31.05.2018р., у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн. також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код , м.Одеса, вул. Канатна,83) щодо відмови листом №1809/К-11 від 27.07.2018р. ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) у нарахуванні та виплаті суми компенсації втрати частини доходів, за період з 27.07.2009р. по 31.05.2018р., у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області(код , м.Одеса, вул. Канатна,83) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 27.07.2009р. по 31.05.2018р., у зв'язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії в розмірі 38942,10грн.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.