Справа № 822/3521/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року

Київ

справа №822/3521/17

адміністративне провадження №К/9901/47564/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І., суддів: Гончарової І.А., Хохуляка В.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.12.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у грудні 2017 року подав до суду позов, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 01.12.2017 № про застосування штрафних санкцій в сумі 11 656,01 грн та нарахування пені в сумі 10 954,26 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що єдиний соціальний внесок в сумі 58 280,04 грн, задекларований у декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, перераховано своєчасно, 08.02.2017, тому висновок контролюючого органу про несплату чи несвоєчасну сплату цього внеску, є безпідставним. Верховний Суд України у постановах від 16.06.2015 у справі № 21-377а15 та від 02.12.2015 у справі № 826/6059/13а, виклав висновок про те, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов'язання до державного бюджету має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов'язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 28.12.2017 позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 01.12.2017 № про застосування до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штрафних санкцій в сумі 11 656,01 грн та нарахування пені в сумі 10 954,26 грн, стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області судовий збір в сумі 640,00 грн.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 15.03.2018 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.12.2017 залишив без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що помилкове перерахування позивачем на рахунок з призначенням платежу «єдиний внесок з найманих працівників» замість рахунку з призначенням «єдиний внесок з доходу самозайнятих осіб» не є підставою для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених у пункті 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та нарахування пені на підставі частини десятої статті 25 цього Закону.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що суди попередніх інстанцій порушили норми матеріального та процесуального права. Суди не врахували, що позивач, незважаючи на те, що рахунки на перерахування певного виду податку чи збору наявні в загальному доступі, позивач помилково сплатив такий внесок за 2016 рік на інший рахунок з призначенням для зарахування сум єдиного соціального внеску з найманих осіб, замість рахунку з призначенням для сплати єдиного соціального внеску з доходів самозайнятих осіб (суб'єктів підприємницької діяльності). Згодом за заявою позивача контролюючий орган перерахував кошти на належних рахунок. Внаслідок зазначеного позивач допустив несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що є підставою для застосування штрафних санкцій та пені.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Хохуляк В.В., Шипуліна Т.М.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 у справі визначено склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Бившева Л.І. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Гончарова І.А., Хохуляк В.В.

Верховний Суд, переглядаючи судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі фактичних обставин справи, зважає на таке.

Суди попередніх інстанцій встановили, що за спірним рішенням до позивача відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні санкції в розмірі 20% в сумі 11 656,01 грн за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 58 280,04 грн та відповідно до частини десятої статті 25 цього Закону нараховано пеню в сумі 10 954,26 грн на суму недоїмки.

Так, позивач згідно з платіжним дорученням від 08.02.2017 № 967 перерахував єдиний соціальний внесок в сумі 58 280,04 грн з призначенням платежу «ЄСВ 22% за 2016 рік», однак ця сума помилково зарахована на рахунок 2222 (єдиний внесок з найманих працівників) замість рахунку 222 (єдиний внесок з доходу самозайнятих осіб).

Контролюючий орган вважає, що позивач допустив несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску внаслідок сплати ним такого внеску на рахунок, що призначений для зарахування сум єдиного соціального внеску з найманих працівників, замість рахунку, що призначений для єдиного соціального внеску з доходів самозайнятих осіб (суб'єктів підприємницької діяльності), у зв'язку з чим в обліку платника єдиного соціального внеску позивача як фізичної особи-підприємця в інтегрованій картці платника обліковувалась заборгованість в сумі 58 280,04 грн з єдиного соціального внеску з доходу самозайнятих осіб, яка погашалась при черговому зарахуванні коштів на рахунок платника. Контролюючий орган зазначає, що згодом на підставі заяви позивача контролюючий орган перерахував кошти з неналежного рахунку на належний рахунок.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною першою, пунктами 2, 3 частини другої статті 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску; здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 14 зазначеного Закону органи доходів і зборів зобов'язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

У частині шостій статті 9 зазначеного Закону визначено, що для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6, частини 8 статті 9 зазначеного Закону платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно з пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 зазначеного Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску: штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини десятої статті 25 зазначеного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Виконання такого обов'язку відбувається шляхом вчинення платником єдиного внеску дій, спрямованих на своєчасне перерахування єдиного внеску, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування. При цьому допущення платником під час перерахування єдиного внеску в строк, встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», помилки, яка полягає у перерахуванні єдиного внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів, відкритий в органі Державної казначейської служби України з відповідним призначенням, замість іншого відповідного рахунку з певним призначенням, у разі вжиття платником заходів для виправлення такої помилки, не є підставою для висновку про невиконання платником обов'язку зі сплати єдиного внеску у встановлений зазначеним Законом строк. У такому разі у платника не виникає заборгованості з єдиного внеску і відсутні підстави для застосування до нього відповідальності, передбаченої у частині десятій та пункті 2 частини одинадцятої статті 25 зазначеного Закону.

Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Доводи, наведені в касаційній скарзі, є ідентичними доводам, якими відповідач обґрунтовував свою позицію щодо правомірності оскаржуваного рішення в судах попередніх інстанцій, та є такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Керуючись статтями 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.12.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

І.А. Гончарова

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду