Справа № 448/1667/18
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/1667/18
Провадження № 2-а/448/200/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,

за участю представника позивача Піх М.М.,

відповідача ОСОБА_8

та перекладача Валерської К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки Гана ОСОБА_8 (ОСОБА_8) про примусове видворення за межі території України, а також про її затримання з метою забезпечення видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Говорущак І.А. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянка Республіки Гана ОСОБА_8, відповідачка у справі, була затримана о «11» годині «20» хвилин «21» жовтня 2018 року прикордонним нарядом «ДІПС» спільно з прикордонним нарядом «Група реагування» від Відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону в районі 508 прикордонного знаку на відстані 350 м від лінії державного кордону України, що на території Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного перетину державного кордону України з Республікою Польща, поза пунктом пропуску через державний кордон України спільно ще з одним громадянином Республіки Гана.

Вказує, що за результатами фільтраційних заходів встановлено, що відповідач - громадянка Республіки Гана ОСОБА_8 законно потрапила на територію України по дійсному паспортному документу ще в жовтні 2016р. Така навчалась в Харківському державному університеті харчування та торгівлі, отримала посвідку на тимчасове проживання на території України, однак 20.10.2017р. її було відраховано з навчального закладу, а термін дії посвідки на її тимчасове перебування в Україні закінчився 02.11.2017р.

Стверджує, що в своєму поясненні відповідач покликалася на те, що прибула на територію України з метою пошуку кращих умов життя. Однак, знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрала незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому вона неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Покликається на те, що постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 24.10.2018р. відповідача ОСОБА_8 притягнуто до адміністративної відповідальності за спробу незаконного перетину державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинену групою осіб, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Зазначає, що відповідач здійснила спробу незаконного перетину державного кордону України, така не має законних підстав для перебування на території України, вона не володіє українською мовою та не має родинних зв'язків на території України.

З огляду на вищенаведені обставини, просить суд примусово видворити відповідача - громадянку Республіки Гана ОСОБА_8 (ОСОБА_8), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України, а також затримати таку з метою забезпечення видворення за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача Піх М.М. підтримала позовні вимоги, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Просила суд примусово видворити відповідача за межі території України, а також затримати її з метою ї забезпечення видворення за межі території України.

Відповідач ОСОБА_8 проти позову заперечила. Пояснила, що не бажає повертатись на Батьківщину - в Республіку Гана, а хоче повернутись у м.Харків, де проживає з 2016р. та має намір поновитись на навчанні у Харківському державному університеті харчування та торгівлі. Також ствердила, що її паспортні документи знаходяться у її знайомого в м.Харків. Крім того, нещодавно у м.Харків звернулася за допомогою по виготовленню документів щодо її легального перебування на території України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що громадянка Республіки Гана ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відповідач у справі, законно потрапила на територію України. Така навчалась в Харківському державному університеті харчування та торгівлі, отримала посвідку на тимчасове проживання на території України, однак 20.10.2017р. її було відраховано з навчального закладу. При цьому термін дії посвідки на її тимчасове перебування в Україні закінчився 02.11.2017р.

В подальшому відповідач ОСОБА_8, перебуваючи на території України, 21.10.2018 року о 11 год. 20 хв. разом з громадянином Республіки Гана ОСОБА_7 вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України з Республікою Польща, поза пунктом пропуску, через державний кордон України, в районі 508 прикордонного знаку на ділянці відповідальності Відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону, що на території Мостиського району Львівської області, однак була затримана прикордонним нарядом «ДІПС» спільно з прикордонним нарядом «Група реагування» на відстані 350 метрів від лінії державного кордону України.

Вищевказане підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 21.10.2018р.

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 24.10.2018року відповідача ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення - спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчиненій групою осіб, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

24.10.2018р. старшим офіцером відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Мостиського прикордонного загону Піх М.М. прийнято рішення про примусове повернення за межі України відповідача по справі ОСОБА_8 з зобов'язанням останньої покинути територію України у термін до 26.10.2018р. Дане рішення затверджене начальником Мостиського прикордонного загону.

Зазначене рішення про примусове повернення за межі України щодо відповідача прийняте 24.10.2018р., тобто в день звернення до суду із цим позовом, а термін для його виконання на час розгляду справи судом ще не сплив.

У відповідності до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.7 ст.5 КАС України іноземці, особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (зі змінами та доповненнями; надалі - Закон №3773-VI).

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Так, зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ст. 26 вказаного вище Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону №3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту державного кордону.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону №3773-VI).

Крім того, вказана вище норма щодо строку передбачена й Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією ДПС, Службою безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за №806/21119 (надалі - Інструкція), (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Так, згідно з п.2.1 Інструкції, у рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець повинен виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення, а іноземець зобов'язаний самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Враховуючи вищенаведені правові норми статей 26 і 30 Закону №3773-VI, примусовому видворенню передують дві обставини, а саме: - прийняття рішення про примусове повернення, яке відповідає усім вимогам чинного законодавства та встановленій формі; - ухилення від виїзду після прийняття такого рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачу ОСОБА_8 не було надано достатньо часу для виконання рішення про примусове повернення, яке має передувати рішенню про примусове видворення, оскільки адміністративний позов про примусове видворення було подано до суду в день винесення рішення про примусове повернення.

Також суд звертає увагу на те, що відповідач, починаючи з часу її затримання по даний час перебуває в умовах фактичної ізоляції (в пункті тимчасового перебування), що унеможливлює реальне добровільне виконання рішення про примусове повернення іноземця з України. До того ж, в матеріалах справи немає даних про те, що відповідач отримала належне роз'яснення правових наслідків своїх дій, а також мала можливість отримати правову допомогу та оскаржити дане рішення до суду.

В положеннях ст.ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини зазначено, що ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання; ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на свободу та особисту недоторканість; ч. 2 ст.14, ч.ч. 1, 5 ст.26 та ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» зазначено, що обов'язковість попереднього прийняття уповноваженим органом державної влади України рішення про примусове повернення має на меті, зокрема, надання особі, щодо якої таке прийнято, строку та можливості добровільно покинути територію України. А факт ухилення від виїзду після прийняття цього рішення може бути встановлено та підтверджено лише після закінчення строку, наданого іноземцю чи особі без громадянства.

Таким чином позивачем не дотримано встановленого законодавством порядку видворення іноземців і осіб без громадянства з території України.

На підставі вищенаведеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини в даній адміністративній справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про примусове видворення відповідача ОСОБА_8 за межі території України, а також про її затримання з метою забезпечення видворення за межі території України є передчасним, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 241, 244, 246, 257, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки Гана ОСОБА_8 (ОСОБА_8) про примусове видворення за межі території України, а також про її затримання з метою забезпечення видворення за межі території України - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак