Справа № 826/13764/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 жовтня 2018 року № 826/13764/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, треті особи Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС України у м.Києві, Рада бізнес-омбусмена про визнання протиправним та скасування рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (надалі також - відповідач), третя особа Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС України у м.Києві (надалі також - третя особа-1), Рада бізнес-омбусмена (надалі також - третя особа-2) та про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок протиправних дій та рішень відповідача, порушено права позивача, які потребують відновлення в судовому порядку шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 31.08.2018 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу було отримано уповноваженими представниками відповідача та третіх осіб, проте відзиву чи пояснень щодо заявлених позовних вимог у встановлений судом строк не надано.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ОСОБА_1 01.08.2018 року на адресу третьої особи-1 подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2018 року.

Листом Головного управління ДФС у м,Києві від 07.08.2018 року №38512/М/26-15-57-05 повідомлено ОСОБА_1 про відмову у прийняття звітності та повідомлено, що за результатами перевірки наявності та достовірності обов'язкових реквізитів (п.49.8 ст.49 Податкового кодексу України), податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, вважається неподаною у зв'язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: зазначено недостовірне значення обов'язкового реквізиту «податковий номер або серія та/або номер паспорта» (п.48.3 ст.48 гл.2 розд. ІІ Кодексу), оскільки за даними фізичних осіб - підприємців для податкового номера або серії та/або номера паспорта «НОМЕР_1» не виявлено платника з найменуванням (ОСОБА_1).

Вважаючи такі дії протиправним, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.6 ст.48.3 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 27.10.2017 року до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, подано заяву про відмову від прийняття ідентифікаційного номера та прохання: внести відповідні зміни до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; обліковувати як платника податків з використанням серії та номера паспорта; надати довідку встановленого зразка за ф. №B3 для пред'явлення відповідним органам внутрішніх справ та отримання відповідної відмітки в паспорті.

Відмітка про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта наявна в паспорті позивача, копію якого надано до матеріалів справи (а.с.16).

Пунктом 70.12 ст. 70 Податкового кодексу України передбачено, що реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта платника податків може використовуватись фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об'єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків, зокрема у разі сплати фізичними особами податків і зборів та, відповідно, використовуватись органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Крім того, ст.14 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI встановлено, що органи доходів і зборів зобов'язані: забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру страхувальників Державного реєстру (п. 4 частини першої ст. 14 Закону №2464-VI); здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру страхувальників Державного реєстру (п. 5 частини першої ст. 14 Закону №2464-VI).

Судом встановлено, що позивачем виконано вищезазначені вимоги законодавства, зокрема, наявність в матеріалах справи заяви про відмову позивача від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків; подано повідомлення про відмову від реєстраційного номера на адресу податкового органу; наявність відповідної відмітки в паспорті позивача.

Відповідачем не спростованого зазначеного вище, а тому зазначення номера паспорта в податковій декларації, відповідає вимогам законодавства та не є порушенням п. 70.13 ст. 70 Податкового кодексу України.

Документи, пов'язані з проведенням операцій, передбачених пунктом 70.12 цієї статті, які не мають реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), вважаються оформленими з порушенням вимог законодавства України (п. 70.13 ст. 70 Податкового кодексу України).

Натомість, зазначене свідчить про невиконання відповідачем покладених на нього обов'язків у відповідності до норм чинного законодавства України, наслідком чого мало місце некоректне відображення даних в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 та як похідне - не прийняття відповідної декларації.

Крім того, суд зазначає наступне. Зазначений номер паспорта «НОМЕР_1» позивача у рядку « 07» податкової декларації (а.с.8) є тотожнім номера паспорта позивача (а.с.16).

Відповідно до частин першої та другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду належними та допустимими доказами правомірність не прийняття податкової декларації та винесення оскаржуваного рішення, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві, треті особи Державна податкова інспекція у Святошинському районі Головного управління ДФС України у м.Києві, Рада бізнес-омбусмена про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві про відмову у прийняті звітності: податкової декларації від 01.08.2018 року ОСОБА_1 - платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, оформлене у вигляді повідомлення від 07.08.2018 року №38512/М/26-15-57-05

Стягнути на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1, 03148, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) судові витрати у сумі 704,80 грн.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій