Справа № 820/11929/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 жовтня 2018 року

Київ

справа №820/11929/15

адміністративне провадження №К/9901/12176/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т. Г.,

суддів - Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.

розглянувши у судовому засіданні без виклику сторін в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу №820/11929/15

за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Лях О.П., суддів: Старосуда М.І., Яковенка М.М.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2015 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ Міністерства юстиції України №2457/5 від 24 листопада 2015 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ винесено необґрунтовано, всупереч Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом», без урахування обставин, що склалися в процедурі банкрутства підприємства ТОВ «ЛІК Харківське будівельне управління», а також без урахування інтересів кредиторів підприємства-банкрута. Відносно висновку комісії про порушення ліквідатором ТОВ «ЛІК-ХБУ» частини третьої статті 98 вказаного Закону позивач зазначив наступне. Аукціон з продажу об'єкта відбувся 25 липня 2012 року. За підсумками аукціону про продаж нерухомого майна, укладається нотаріально завірений договір купівлі-продажу. Укладення договору було затримано у зв'язку з оформленням продавцем як балансоутримувачем об'єкта права власності на об'єкт продажу. Право власності було оформлено 22 лютого 2013 року. Договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового об'єкту було укладено 19 березня 2013 року. Важливою умовою домовленості з покупцем була умова добудови житлового будинку та надання зацікавленим кредиторам квартир, замість знецінених грошових коштів, вкладених в будівництво об'єкта. Було укладено 47 угод між покупцем об'єкта, ТОВ «ЛІК-ХБУ» і кредиторами. Комітет кредиторів на своєму засіданні затвердив укладений ліквідатором, за підсумками проведеного аукціону, договір купівлі-продажу. У зв'язку із непередбачуваними обставинами (затримкою передачі земельної ділянки покупцеві; відсутності можливості у покупця оформити кредит у зв'язку із обставинами, що склалися в Україні в 2013-2014 роках) покупець звернувся до ліквідатора з проханням продовжити термін оплати за договором. Наведені обставини було узгоджені із комітетом кредиторів. Позивач щомісяця надавав звіти комітету кредиторів про хід ліквідаційної процедури. Фактично кредитори та ліквідатор стали заручниками сформованих зовнішніх обставин, у яких не можливо було розірвати договір купівлі-продажу об'єкта, і залишитися без покупця.

Комісією було зафіксовано факт затримки розрахунків за договором і на думку відповідача договір повинен бути розірваний. Однак, розірвання договору завдало б прямий збиток інтересам кредиторів, з відсутністю будь-якої перспективи виправити стан справ. Отже, не розірвання договору купівлі-продажу об'єкта і очікування остаточного розрахунку за договором було обґрунтованою дією в інтересах кредиторів, в інтересах, яких відповідно до вимог Закону і зобов'язаний працювати ліквідатор підприємства-банкрута.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 15 лютого 2016 року Харківський окружний адміністративний суд вирішив:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при винесенні оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Суд першої інстанції дійшов висновку, що пояснення позивача щодо несвоєчасної сплати покупцем суми за договором купівлі-продажу об'єкта є безпідставними, оскільки вимогами абзацу 2 частини 5 статті 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» встановлено, що покупець зобов'язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та у разі несплати коштів згідно з договором купівлі-продажу разом з неустойкою протягом наступних 30 днів договір підлягає розірванню. Однак вказаних дій позивачем здійснено не було, що призвело до порушення останнім вимог, визначених абзацом 2 частини 5 статті 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та частини 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. 20 квітня 2016 року Харківський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2016 року скасувати. Прийняти нову постанову. Адміністративний позов арбітражного керуючого задовольнити.

Скасувати наказ Міністерства юстиції України №2357/5 від 24 листопада 2015 року про анулювання свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого №668 від 26 березня 2013 року.

5. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що оскільки наказ Міністерства юстиції України №2357/5 від 24 листопада 2015 року про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №661 від 26 березня 2013 року прийнято на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), за відсутності відповідного рішення Державного органу з питань банкрутства про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та висновку структурного підрозділу Мін'юсту про наявність підстав для анулювання відповідного свідоцтва про право на заняття діяльністю арбітражного керуючого, він не відповідає вимогам щодо законності та як наслідок підлягає скасуванню.

6. Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 16 травня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України.

8. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від15 лютого 2016 року.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 липня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою Міністерства юстиції України на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року.

10. Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року прийнято до провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (відповідача у справі):

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Міністерство юстиції України зазначає, що Харківським апеляційним адміністративним судом неправильно застосовані норми статті 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом» та пункти 27, 28 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністра юстиції України від 11 січня 2013 року №81/5. У зв'язку з цим помилково зроблено висновок про те, що оскаржуваний наказ прийнято за відсутності рішення Державного органу з питань банкрутства, оскільки таке рішення прийнято Дисциплінарною комісією, яка Законом наділена виключними повноваженнями щодо вирішення питання про притягнення чи не притягнення арбітражних керуючих до дисциплінарної відповідальності. Пунктами 27 та 28 вказаного Положення врегульовані лише технічні питання реалізації рішення, прийнятого Дисциплінарною комісією за результатами розгляду подання про накладення дисциплінарного стягнення. Також невірним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішення Дисциплінарної комісії носить рекомендаційний характер для Державного органу з питань банкрутства, оскільки рішення накладати чи не накладати (відхилити подання про накладення дисциплінарного стягнення) приймається колегіально виключно Дисциплінарною комісією, а втілюється у життя та набуває форми індивідуального нормативного акту після видання Міністерством юстиції України відповідного наказу, який є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що до Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшов лист Харківської обласної державної адміністрації №01-53/1088 від 16 лютого 2015 року про стан погашення заборгованості з виплати заробітної плати на підприємствах - банкрутах.

13. У вказаному листі Харківською обласною державною адміністрацією, крім іншого, зазначено, що ТОВ «Лік - Харківське будівельне управління» (ліквідатор ОСОБА_1) визнано банкрутом 12 липня 2011 року. Заборгованість із виплати заробітної плати станом на 01 лютого 2015 року складає 819,4 тис. грн. Наведене свідчить про неефективну роботу арбітражного керуючого.

14. Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області направлено до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України лист від 16 березня 2015 року для вирішення питання щодо здійснення заходу контролю за діяльністю арбітражних керуючих під час виконання ними повноважень ліквідатора у справах про банкрутство.

15. Листом Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 31 березня 2015 року доручено Головному територіальному управлінню юстиції у Харківській області витребувати у арбітражних керуючих інформацію щодо стану погашення заборгованості із заробітної плати, виконання ними відповідних повноважень в процедурі банкрутства. За результатами аналізу інформації, у разі якщо вбачатиметься невиконання або неналежне виконання арбітражними керуючими покладених на них повноважень, необхідно звернутись до Міністерства юстиції України з листом про проведення позапланової перевірки.

16. В подальшому, листом від 22 квітня 2015 року Головне територіальне управління юстиції у Харківській області зобов'язало позивача в строк до 08 травня 2015 року надати інформацію та пояснення щодо стану погашення заборгованості із заробітної плати та затягування ліквідаційної процедури на підприємстві ТОВ «ЛІК-Харківське будівельне управління».

17. Так, листом від 22 квітня 2015 року ОСОБА_1 повідомив Головне територіальне управлінню юстиції у Харківській області про те, що погашення заборгованості по зарплаті залежить від продажу двох незакінчених будівництвом об'єктів (або хоча б одного з них), розташованих за адресами пр. 50-річчя СРСР, 56-А та вул. Шевченка, 331-А в м. Харкові.

18. Листом від 11 червня 2015 року Головне територіальне управління юстиції у Харківській області повідомило Департамент з питань банкрутства Міністерства юстиції України про те, що за результатами інформації, наданої арбітражним керуючим ОСОБА_1 вбачається, що ним не вжито в повному обсязі заходів, спрямованих на погашення заборгованості із заробітної плати за рахунок продажу об'єкта по вул. Шевченка, 331-А в м. Харкові.

19. Відповідно до листа Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України від 29 липня 2015 року Головному територіальному управлінню юстиції у Харківській області доручено провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ «Лік-Харківське будівельне управління».

20. Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області видано доручення від 10 серпня 2015 року №18 на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого у строк з 03 вересня 2015 року до 07 вересня 2015 року. Предметом перевірки визначено: додержання вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та іншого законодавства з питань банкрутства під час виконання повноважень ліквідатора по справі №Б-50/14-09 про банкрутство ТОВ «ЛІК-Харківське будівельне управління», отримання грошових коштів від реалізації об'єкта нерухомого майна по вул. Шевченка, 331-А, проведення аукціонів з продажу об'єкта нерухомого майна по пр. П'ятдесятиріччя СРСР, 156-А.

21. За результатами перевірки складено довідку №48 від 07 вересня 2015 року та акт від 16 вересня 2015 року №56, відповідно до яких комісією виявлено порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 вимог частини третьої статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та абзацу другого частини п'ятої статті 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» в редакції, що діяла на момент проведення торгів під час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ «ЛІК-Харківське будівельне управління».

22. В подальшому, Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області направлено до Міністерства юстиції України пропозицію № 6526/05.02-01 від 21 вересня 2015 року щодо внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

23. Відповідно до витягу з протоколу №38/10/15 засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) комісією прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України №561 від 02 жовтня 2015 року.

24. На підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) №371 від 27 жовтня 2015 року наказом Міністерства юстиції України №2357/5 від 24 листопада 2015 року анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №661 від 26 березня 2013 року, видане ОСОБА_1.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

25. Конституція України.

25.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017 року)

26.1. Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

26.2. Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

27. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року №2343-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

27.1. Стаття 108. Дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.

Дисциплінарна комісія складається з семи осіб, три з яких призначаються наказом керівника державного органу з питань банкрутства, а чотири обираються саморегулівними організаціями арбітражних керуючих.

Очолює дисциплінарну комісію керівник державного органу з питань банкрутства або визначена ним відповідальна особа зазначеного органу.

Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

Рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п'яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

27.2. Частини перша статті 109. Дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

27.3. Частина друга статті 112. У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

27.4. Стаття 113. У разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Державний орган з питань банкрутства зобов'язаний не пізніше ніж на третій день повідомити арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) про припинення його повноважень.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний припинити діяльність з дня внесення до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запису про припинення його повноважень.

Рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію.

Порядок та умови передачі і знищення особистої печатки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) встановлюються та забезпечуються спеціально уповноваженим органом з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

28. Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджене наказом Міністра юстиції України від 11 січня 2013 року №81/5.

28.1. Пункт 1. Це Положення визначає порядок утворення при Міністерстві юстиції України (далі - Мін'юст) як державному органі з питань банкрутства Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Комісія), її завдання, функції та порядок діяльності.

28.2. Пункт 4. Комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає заяви або скарги фізичних та юридичних осіб щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого;

розглядає подання структурного підрозділу Мін'юсту, відповідального за забезпечення виконання Мін'юстом повноважень державного органу з питань банкрутства (далі - структурний підрозділ), про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого;

організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих, шляхом ініціювання проведення такої перевірки структурним підрозділом або іншим органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань;

розглядає матеріали перевірки щодо оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих;

надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

28.3. Пункт 25. За результатами розгляду питання порядку денного Комісія приймає рішення про:

застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення на підставі подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого;

відхилення подання структурного підрозділу про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого;

ініціювання проведення структурним підрозділом позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого, якщо із заяви або скарги вбачається необхідність проведення додаткового контролю;

ініціювання проведення саморегулівною організацією арбітражних керуючих перевірки діяльності арбітражного керуючого, членом якої він є, якщо із заяви або скарги вбачається порушення правил професійної етики арбітражного керуючого цієї саморегулівної організації арбітражних керуючих;

відмову в задоволенні заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого;

перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражного керуючого, або ініціювання проведення такої перевірки органом, до компетенції якого належить вирішення таких питань;

вжиття заходів щодо спростування оприлюднених фактів, які принижують честь і гідність арбітражних керуючих;

схвалення консультацій і рекомендацій, а також методичних розробок з питань професійної етики арбітражних керуючих та застосування прогресивних практик у сфері відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом для подальшого їх розміщення на офіційному веб-сайті Мін'юсту у мережі Інтернет.

28.4. Пункт 27. У разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

28.5. Пункт 28. Структурний підрозділ шляхом надіслання листа за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов'язки, у п'ятиденний строк з дня надходження відповідного протоколу засідання Комісії повідомляє заявника про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

29. Положення про Міністерство юстиції України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

29.1. Абзац третій пункту 1. Мін'юст є державним органом з питань банкрутства.

29.2. Підпункт 42 пункту 4. Мін'юст відповідно до покладених на нього завдань установлює вимоги для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затверджує порядок складення кваліфікаційного іспиту арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та перелік питань для проведення кваліфікаційного іспиту, видає і анулює свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), видає дублікат і переоформлює свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

30. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

31. Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про те, що наказ Міністерства юстиції України №2357/5 від 24 листопада 2015 року про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №661 від 26 березня 2013 року прийнято за відсутності відповідного рішення Державного органу з питань банкрутства про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

32. Обґрунтовуючи вищезазначену позицію, суд апеляційної інстанції посилався на частину другу статті 113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідно до якої державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Оскільки такого рішення прийнято не було, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України №2357/5 від 24 листопада 2015 року про анулювання свідоцтва не може вважатися законним.

33. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України №561 від 02 жовтня 2015 року дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) прийнято рішення про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. В подальшому дисциплінарною комісією направлено подання про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення до державного органу з питань банкрутства. У зв'язку з цим, Міністерством юстиції України прийнято наказ про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

34. Правовими нормами Положення про Міністерство юстиції України визначено, що державним органом з питань банкрутства є Міністерство юстиції України.

35. Також вказане Положення містить основні завдання Міністерства юстиції України, серед яких є анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Повноваження Міністерства юстиції України щодо прийняття рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого у вказаному Положенні відсутні.

36. Завдання дисциплінарної комісії з питань банкрутства, яка в силу статті 108 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень, визначені у Положенні про дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

37. Відповідно до вищезазначеного Положення, дисциплінарна комісія наділена повноваженнями щодо розгляду подання структурного підрозділу Мін'юсту про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого. За результатами такого подання дисциплінарна комісія, за наявності відповідних підстав, може прийняти рішення, зокрема, про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, або може відхилити подання структурного підрозділу Мін'юсту про застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого.

38. Види дисциплінарних стягнень, які накладаються на арбітражних керуючих, визначені у статті 109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме попередження чи позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

39. Статтею 113 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, у разі підстав для позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання, на підставі якого державний орган з питань банкрутства повинен прийняти рішення про позбавлення права арбітражного керуючого на здійснення діяльності арбітражного керуючого та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого.

40. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що обов'язок застосовувати дисциплінарне стягнення до арбітражних керуючих, за наявності підстав, чи ні належить дисциплінарній комісії.

41. Реалізація рішення про позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого здійснюється шляхом видання Міністерством юстиції України відповідного наказу у межах повноважень, наданих Положенням про Міністерство юстиції України.

42. Отже, помилковим є висновок суду апеляційної інстанції, що рішення дисциплінарної комісії носить рекомендаційний характер для державного органу з питань банкрутства, оскільки виключно дисциплінарна комісія наділена правом вибору, за наявності підстав, для застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого або відхилення подання про застосування дисциплінарного стягнення. Міністерство юстиції України лише реалізовує рішення дисциплінарної комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності та не наділено законом повноваженнями щодо зміни або відхилення такого рішення дисциплінарної комісії.

43. Таким чином, державний орган з питань банкрутства, яким є Міністерство юстиції України, відповідно до наданих йому повноважень приймає рішення про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, а рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення - дисциплінарна комісія. Наведене спростовує висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у даній справі рішення державного органу з питань банкрутства про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яке повинно передувати прийняттю Міністерством юстиції України наказу про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

44. Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до цього ж суду для перегляду рішення суду першої інстанції по суті.

45. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

46. Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2016 року. Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді О. В. Білоус

І.Л. Желтобрюх