Справа № 643/8522/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 жовтня 2018 р. № 643/8522/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Савчук С.С.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61146) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (вул. Валентинівська, буд. 22-Б, м. Харків, 61170, ) про скасування рішення, визнання трудового стажу, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просить суд:

- скасувати рішення від 12.06.2018 р. прийняте Комісією по розгляду звернень громадян управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 12.06.2018 р., яке прийняте з порушенням вимог Законодавства України;

- визнати трудовий стаж зазначений у трудовій книжці з 29.12.1995 p. по 10.12.1997 р. 1 (один) рік, 11 (одинадцять) місяців, 13 днів, в ТОВ Україна - Восток ЛТД пенсійним стажем ОСОБА_1, який працював на посаді зам. генерального директора ТОВ Україна - Восток ЛТД, код ЄДРПОУ №22723549, та який зазначений у трудовій книжці за записом порядкового номеру №21 (від 29.12.1995 р. /Призначений зам. генерального директора фірми Україна - Восток ЛТД / Наказ №2 про призначення від 29.12.1995 р.), та звільнений - за порядковим номером №22 (від 10.12.1997 р. звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗОТ України / Наказ № 32 від 10.12.1997 р.);

- визнати дії ПФУ незаконними про незарахуванні трудового стажу з 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р.;

- зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Московському районі м. Харкова зарахувати трудовий стаж 1 (один) рік , 11 ( одинадцять ) місяців , 13 днів, від 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р. до загального пенсійного стажу ОСОБА_1, який працював на посаді зам. генерального директора ТОВ Україна - Восток ЛТД, код ЄДРПОУ № 22723549, та який зазначений у трудовій книжці за записом порядкового номеру №21 (від 29.12.1995 р. / Призначений зам. генерального директора фірми Україна Восток ЛТД / Наказ № 2 про призначення від 29.12.1995 р.), та звільнений - за порядковим номером №22 (від 10.12.1997 р. звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗОТ України / Наказ № 32 від 10.12.1997 р.) та зробити перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії Управління Пенсійного Фонду України у Московському районі м. Харкова про незарахування трудового стажу з 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р. до пенсійного стажу є незаконними, а тому просить суд зобов'язати відповідача зарахувати вказаний трудовий стаж до загального пенсійного стажу ОСОБА_1

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату та час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно вимог п.1 ч.3 ст.207 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оригінали документів наданих позивачем в судовому засіданні, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що позивачу згідно його заяви від 26.12.2017р. призначено пенсію за віком з 11.12.2017р. відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» довічно, при загальному стажу роботи 25 років 6 місяців 27 днів та видано пенсійне посвідчення № від 02.02.2018р., що підтверджується матеріалами справи(а.с. 26,27).

Позивач звернувся до начальника Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з заявою від 10.04.2018 року, в якій зазначено, що думка спеціаліста управління про не зарахування до пенсійного стажу ОСОБА_1 праці за період від 29.12.1995р по 10.12.1997 р в ТОВ «Україна-Восток» не є обґрунтованим та не відповідає вимогам законодавства, просив прийняти відповідне рішення по розгляду вказаного питання (а.с. 23).

Листом від 20.04.2018 року № 325/І3 УПФУ України в Московському районі м. Харкова з посиланням на вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993р. повідомлено позивача, що не включено до загального трудового стажу період роботи з 29.12.1995р. по 10.12.1997 р., оскільки з підпису після запису трудової книжки № 22 про звільнення не вбачається кому він належить керівнику підприємства чи уповноваженій особі(а.с.31-32).

Позивач звернувся до начальника Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з заявою від 24.05.2018 та 25.05.2018 року щодо зарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 29.12.1995р по 10.12.1997 р.

Відповідно Протоколу комісії по розгляду повторних звернень громадян УПФУ України в Московському районі м. Харкова №4 від 12.06.2018 року, вирішено, що оскільки в наданих до заяви від 24.10.2018 р. документах не міститься відомостей про підтвердження факту роботи у спірний період, вирішено відмовити у зарахуванні позивачу до загального страхового стажу періоду роботи з 29.12.1995р по 10.12.1997 р., оскільки не передбачено чинним законодавством зарахування періоду роботи, запис про який внесено у трудову книжку з порушенням Інструкції № 58 від 29.07.1993р.(а.с.36-37).

Частинами 1,2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, (далі- Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 (далі Інструкція № 58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.4 та 4.1 вказаної Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Позивачем до матеріалів справи надано копію трудової книжки серії БТ-1 №0453905, в якій за порядковим номером № 21 від 29.12.1995р. наявний запис «призначений заступником генерального директора фірми «Україна-Схід», наказ №2 від 29.12.1995р.» та за порядковим номером № 22 від 10.12.1997р. де вказано «звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗПП України, наказ № 32 от 10.12.1997р.», стоїть кругла печатка підприємства з кодом 22723549. (а.с. 21,21)

З матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНИ-СХІД ЛТД», ідентифікаційний код 22723549, ліквідовано Харківською міською радою 09.08.2001р., відповідно листа Головного управління статистики у Харківській області від 28.09.2018р. № 03.1-17/181.

Згідно листа юридичного департаменту Харківської міської ради від 22.10.2018р. №7274/9-18, у департаменті реєстрації Харківської міської ради відсутня можливість надати інформацію стосовно ТОВ «УКРАЇНИ-СХІД ЛТД», ідентифікаційний код 22723549, та вказано, що департамент не уповноважений забезпечувати зберігання документів з реєстраційних справ юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що надавались до органів реєстрації до 01.07.2014р.

Дослідивши оригінал трудової книжки в судовому засіданні, суд встановив, що відповідно до попереднього трудового запису № 19 та №20 позивач працював та був звільнений 28.12.1995 р. з ТОВ фірмі «Єдельвейс». Під записом про звільнення стоїть печать товариства «Єдельвейс», а поряд стоїть квадратна печать ТОВ «УКРАЇНИ-СХІД ЛТД» код 22723549, також наявний підпис с зазначенням прізвища та ініціалами ОСОБА_2, який згідно матеріалів справи був директором вказаного підприємства. (а.с.20)

Детально дослідивши оригінал трудової книжки позивача в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що запис про звільнення позивача № 22 від 10.12.1997р. засвідчений печаткою та підписом керівника підприємства ТОВ «УКРАЇНИ-СХІД ЛТД» ОСОБА_2 Розміщення печатки та підпису керівника підприємства вище запису про звільнення позивача, не може бути підставою для неврахування вказаного періоду праці в трудовий стаж.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно листа від КП «Міський архів» від 02.10.2018р. № 215/18/643/8522/18/34914/18, документи з особового складу ТОВ «УКРАЇНИ-СХІД ЛТД» на зберігання до Комунального підприємства не надходили, місцезнаходження їх невідоме.

Судом встановлено, що у позивача відсутня можливість надати до матеріалів справи для підтвердження вказаного трудового стажу довідок, виписок із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, які б підтвердили вказані обставини справи, оскільки вказані документи на зберігання до КП «Міський архів» не надходили, місцезнаходження їх невідоме.

Позивачем до матеріалів справи надано копію характеристики від 26.05.1997р., з якої вбачається, що позивач працював на ТОВ «УКРАЇНИ-СХІД ЛТД» з 1995 року. Оригінал вказаної характеристики було досліджено в судовому засіданні(а.с. 20).

Крім того, позивачем надані до матеріалів справи копії інших документів, які він використовував при здійсненні своїх трудових обовязків: договір №558 від 04.12.1995р., довідка №180 від 07.12.1995р. про надходження коштів, рахунок фактура від 23.10.1995р., специфікація №1 від 11.10.1995р., карантинний сертифікат №84-939ж від 28.12.1995 р., свідоцтво карантинної експертизи від 07.12.1995р, митна накладна від 08.12.1995 р, дублікат карантинного сертифікату від 28.12.1995 р. №84-939ж(а.с.12-19). В судовому засіданні досліджені оригінали цих документів.

Відповідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд робить висновок, що відповідач на надав до суду належних доказів на підтвердження обґрунтованості підстав невнесення трудового стажу позивача, який вказано в його трудовій книжці за період з 29.12.1995р. до 10.12.1997р. При дослідженні в судовому засіданні оригіналу трудової книжки та оригіналів документів, сумнівів, судом не встановлено ознак їх підробки.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що дії ПФУ щодо не зарахування трудового стажу позивача з 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р. в пенсійний стаж, не відповідають вимога законодавства, рішення Комісії по розгляду звернень громадян УПФУ в Московському районі м. Харкова від 12.06.2018 р., прийняте з порушенням вимог законодавства України та підлягає скасуванню, позов в цій частині підлягає задоволенню.

У звязку з вищевикладеними обставинами справи, для повного та всебічного захисту прав позивача, суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у Московському районі м. Харкова зарахувати трудовий стаж 1 (один) рік, 11 (одинадцять) місяців, 13 днів, за період з 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р. до загального пенсійного стажу ОСОБА_1

Суд звертає увагу, що позовні вимоги, щодо визнання трудового стажу зазначеного у трудовій книжці з 29.12.1995 p. по 10.12.1997 р. до загального трудового стажу позивача, є похідними від вимог про зобовязання відповідача зарахувати трудовий стаж від 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р. до загального пенсійного стажу позивача, а отже задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61146, код НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (вул. Валентинівська, буд. 22-Б, м. Харків, 61170, ) про скасування рішення, визнання трудового стажу, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати рішення від 12.06.2018 р. прийняте комісією по розгляду повторних звернень громадян управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про не зарахування трудового стажу ОСОБА_1 в період з 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р. незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Московському районі м. Харкова зарахувати трудовий стаж 1 (один) рік , 11 (одинадцять) місяців, 13 днів, з 29.12.1995 р. по 10.12.1997 р. до загального пенсійного стажу ОСОБА_1, який працював на посаді зам. генерального директора ТОВ УКРАЇНИ-СХІД ЛТД, код ЄДРПОУ № 22723549, та який зазначений у трудовій книжці за записом порядкового номеру №21 (наказ № 2 від 29.12.1995р. про призначення зам. генерального директора фірми УКРАЇНИ-СХІД ЛТД, ), та звільнений - за порядковим номером №22 (наказ № 32 від 10.12.1997 р. про звільнення за власним бажанням ст. 38 КЗпП України ) та зробити перерахунок пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова () на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 704.80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.