Справа № 520/13356/18
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/478/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді - Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: постанову серії ЕАВ № 596228 від 13 вересня 2018 року про накладення на нього, ОСОБА_2, адміністративного стягнення по ст.. 121 ч. 2 КУпАП в розмірі 425 гривень визнати незаконною та скасувати. Провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що постанова серії ЕАВ № 596228 від 13 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. є незаконною, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М

Ухвалою судді від 27.09.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, наполягав на її задоволенні з підстав, викладених у позові. Категорично заперечував факт проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофору, натомість зазначив, що перехрестя йому довелося проїхати на жовтий сигнал у зв'язку з тим, що маршрутне таксі закрило видимість світлофору.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, 10 жовтня 2018 року від представника ОСОБА_4 надійшов до суду відзив, в якому у задоволенні позову просить відмовити, вказуючи на правомірність дій інспектора патрульної поліції. До відзиву представник відповідача також надала копію постанови ЕАВ № 596228 від 13.09.2018 року та диск з відеофайлом.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 вересня 2018 року інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області рядовим поліції Віхровим Сергієм Олександровичем було винесено постанову Серії ЕАВ № 596228 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_2, керуючи автомобілем Mitsubishi Galant д/н НОМЕР_1, близько о 19 год. 43 хв. рухаючись в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 90 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Так, згідно пункт 8.7.3. (е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Натомість позивач стверджує, що під час проїзду перехрестя він не проїжджав на червоний сигнал світлофора.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженими у справі доказами достовірно встановлено факт складання відповідачем оскаржуваної постанови.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні було досліджено наданий представником відповідача диск з відео файлом та встановлено, що інспектор патрульної поліції при складанні оскаржуваної постанови помилково притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.7.3 (е) ПДР, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що позивач проїхав регульований пішохідний перехід на жовтий колір світлофору.

Так, проїзд перехрестя на жовтий колір світлофору регламентує п.п. 8.7.3 (Ґ) Правил Дорожнього руху, яким передбачено, що жовтий колір світлофору забороняє рух і попереджає про зміну сигналів.

Таким чином інспектором патрульної поліції невірно зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 , якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Разом з тим в пункті 8.11 ПДР України зазначено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з відеозапису патрульної поліції, позивач проїжджаючи перехрестя на жовтий колір світлофору, не міг завчасно зупинитися у місці передбаченому пунктом 8.10 ПДР, оскільки по правій полосі, в одному напрямку з позивачем, рухалось маршрутне таксі, яке перекрило огляд світлофору.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення п. 8.7.3 (е) ПДР України, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 596228 від 13.09.2018 року підлягає задоволенню.

У відповідності з ч.ч. 1-3 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 252, 268, 276, 278, 279, 282 Кодексу України про адміністративне правопорушення, Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 596228 від 13 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по ст.. 121 ч. 2 КУпАП в розмірі 425 гривень визнати незаконною та скасувати.

Провадження по адміністративній справі - закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.