Справа № 1240/2842/18
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2842/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобовязати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС МЮУ, відповідач) про визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобовязати вчинити певні дії, в якому, в обґрунтування своїх позовних вимог, зазначила наступне.

17 липня 2017 року Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 2а-6234/10/1270, яким зобовязано апеляційний суд Луганської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 надбавки за вислугу років. 03.08.2018 ухвалою Луганського окружного адміністративного суду поновлено строк для предявлення виконавчого листа по вищевказаній справі. 09.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання рішення суду, яка отримана відповідачем 13.08.2018.

Посилається на статті 4 та 26 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначає, що державним виконавцем в порушення норм зазначеного Закону, 27 серпня 2018 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання.

Вважає, що повідомлення про повернення виконавчого документу від 27.08.2018 винесено в порушення норм ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ відповідає вимогам статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з чим просить:

-визнати протиправним повернення виконавчого документу (виконавчого листа по адміністративній справі № 2а-6234/10/1270) стягувачу без прийняття до виконання;

-зобовязати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист по адміністративній справі № 2а-6234/10/1270, виданий 17.07.2018 Луганським окружним адміністративним судом;

-стягнути з Міністерства юстиції України на його користь судові витрати у вищевказаній справі;

-установити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом подання у визначений судом строк звіту про виконання судового рішення.

Позивач в судове засідання не прибула, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. В адміністративному позові просила справу розглядати за її відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, через відділ діловодства та облік звернень громадян суду (канцелярію) подав відзив на адміністративний позов, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити (арк. спр. 35).

Відповідно до частини девятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Судом по справі вчинено такі процесуальні дії:

-ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху, надано термін для усунення недоліків поданої заяви. У строк наданий судом недоліки визначені судом заявником усунено (арк. спр. 16-17);

-ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі (арк. спр.1-2).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець. (частина 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судом встановлено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, апеляційного суду Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати задоволено. Визнано незаконною бездіяльність апеляційного суду Луганської області щодо не проведення перерахунку заробітної плати та грошового забезпечення ОСОБА_1 з 19.08.2009 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 в редакції станом на 31.12.2005, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу грошового забезпечення ОСОБА_1 зазначенням розміру заробітної плати та грошового утримання виходячи із 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Визнано незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу та грошового забезпечення в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Визнано незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України, щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Зобовязано апеляційний суд Луганської області провести ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу. Зобовязано апеляційний суд Луганської області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання з донарахованих сум заробітної плати. Зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати. Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 року з урахуванням раніше проведених виплат (арк. спр. 44-51).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.01.2011 апеляційні скарги Державної судової адміністрації України та Міністерства фінансів України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року задоволено частково. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, апеляційного суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності, зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати змінено. В абзацах другому, третьому, четвертому, пятому та восьмому резолютивної частини постанови після слів «з 19 серпня 2009 року» та слів «з 22 травня 2009 року» доповнено словами «по 29 вересня 2010 року» (арк. спр. 52-55).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі №2а-6234/10/1270 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, апеляційного суду Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку ОСОБА_2 для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі №2а-6234/10/1270. Поновлено ОСОБА_2 строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі №2а-6234/10/1270 на три роки з дня набрання законної сили ухвалою суду про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (арк. спр. 9-10).

17 липня 2017 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 2а-6234/10/1270, яким зобовязано апеляційний суд Луганської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 надбавки за вислугу років. 03.08.2018 ухвалою Луганського окружного адміністративного суду поновлено строк для предявлення виконавчого листа по вищевказаній справі. 09.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання рішення суду, яка отримана відповідачем 13.08.2018.

27 серпня 2018 року виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав не зазначення у виконавчому документі прізвища, імя по батькові та посади посадової особи, якою видано виконавчий лист (арк. спр.7).

Вказане повідомлення разом із виконавчим листом вручено позивачу особисто 15.09.2018 (арк. спр. 7-8).

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обовязковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобовязаний мати таку печатку.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно із частиною першою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, можливо дійти висновку, що видача виконавчого листа відноситься до виключних повноважень суду - органу, що здійснює правосуддя у формі розгляду і вирішення адміністративних справ у встановленому законом процесуальному порядку.

Зі змісту виконавчого листа №2а-6234/10/1270 вбачається, що виконавчий лист видано Луганським окружним адміністративним судом. Зазначений виконавчий лист підписано суддею Чиркіним С.М. та помічником судді: (секретарем) ОСОБА_4, підписи яких скріплені печаткою суду із зображення Державного Герба України (арк.спр.8).

Відсутність прізвища, ім'я, по батькові та посади посадової особи, яка видала виконавчий лист обумовлена тим, що виконавчий лист видається судом - державним органом. При цьому, слід наголосити, що суддя та помічник судді (секретар) є особами, які уповноважені на підписання виконавчого листа, однак вони не є посадовими особами, що видають виконавчий лист.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що виконавчий лист №2а-6234/10/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом 17.07.2018, повністю відповідає вимогам, встановленим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист порушеного права може бути здійснений шляхом скасування спірного рішення.

Таким чином, враховуючи, що у виданому 17.07.2018 Луганським окружним адміністративним судом виконавчому листі по даній справі, зазначено повне найменування органу, який його видав - Луганський окружний адміністративний суд, а також передбачені частиною третьою статті 4 Закону "Про виконавче провадження" прізвища та ініціали осіб, які його підписали, суд приходить до висновку, що державний виконавець протиправно повернув виконавчий документ - виконавчий лист по адміністративній справі № №2а-6234/10/1270, який видано 17.07.2018 Луганським окружним адміністративним судом, стягувачу без прийняття до виконання, а відтак позовні вимоги про визнання протиправним поверення виконавчого листа у справі №2а-6234/10/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, апеляційного суду Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати слід задовольнити.

Також обґрунтованою є вимога позивача про зобов'язання відповідача прийняти до виконання виконавчий лист №2а-6234/10/1270, який виданий Луганським окружним адміністративним судом 17.07.2018 у справі №2а-6234/10/1270, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988 (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази "передбачено законом", є наступні:

-будь-яка норма не може вважатися "законом", якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

-фраза "передбачено законом" не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

-закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно пункту 65 вказаного рішення суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям «необхідності» мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб'єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов'язаний відновити порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки у ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач протиправно повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, а також встановлено відповідність виконавчого листа вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що відновлення порушеного права позивача можливе не інакше, як шляхом зобов'язання відповідача прийняти до виконання виконавчий лист №2а-6234/10/1270, виданий Луганським окружним адміністративним судом 17.07.2018 у справі №2а-6234/10/1270 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, апеляційного суду Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати. Таким чином, позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо установлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання у визначений строк звіту про виконання судового рішення, суд не знаходить підстав, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1291 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу наведеної норми слідує, що вказаною статтею КАС установлено право, а не обовязок суду, який ухвалив рішення в адміністративній справі, зобовязати субєкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений строк звіт про його виконання.

Згідно із статтею 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз положень ст.383 КАС України та ст.2 цього Кодексу свідчить, що позов, який направлений на контроль за виконанням судових рішень, виключає одночасний розгляд спору про оскарження дій субєкта владних повноважень з інших підстав, що не повязані з належним виконанням судового рішення.

З урахуванням того, вимогами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України установлено право, а не обовязок суду, який ухвалив рішення в адміністративній справі, зобовязати субєкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений строк звіт про його виконання, та те, що рішення у справі за наслідками розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобовязати вчинити певні дії, не набрало законної сили, суд вважає, що позивачем передчасно подано заяву про установлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання у визначений строк звіту про виконання судового рішення, а тому наразі відсутні підстави для встановлення судового контролю за відповідним рішенням. Додатково суд розяснює позивачу, що після набрання законної сили рішенням у даній справі, та у разі невиконання відповідачем вимог статті 26 ЗУ «Про виконавче провадження», якими визначено порядок відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу, позивач у відповідності до ст. 382 КАС України має право звернутися із заявою про установлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання у визначений судом строк звіту про виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень та адміністративний позов задоволений повністю, суд, вирішуючи питання про стягнення судового збору, дійшов висновку про стягнення з відповідача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправним повернення виконавчого документа та зобовязати вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним повернення виконавчого документу без прийняття до виконання по справі № 2а-6234/10/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, апеляційного суду Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати.

Зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий документ по справі № 2а-6234/10/1270 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, апеляційного суду Луганської області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати, виданий Луганським окружним адміністративним судом 17 липня 2018 року.

Стягнути з Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м.Київ, вулиця архітектора Городецького, буд. 13) судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; фактичне місце проживання: 93009, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_5