Справа № 805/4322/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2018 року справа №805/4322/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Міронової Г.М.

cекретар Святодух О.Б.

за участі представника позивача Краснової І.О.

представників відповідачів Первухіна М.А., Кірпічнікова О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року (повний текст складено 27 квітня 2018 року) в адміністративній справі № 805/4322/17а (головуючий у 1 інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання прийняти наказ, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, з урахуванням зміни предмету позову, до Головного управління Національної гвардії України (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач 2), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ № 655 командувача Національної гвардії України від 06.10.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого лейтенанта ОСОБА_1 у вигляді позбавлення військового звання «молодший лейтенант» в дисциплінарному порядку; визнати протиправним та скасувати наказ командувача Національної гвардії України від 27.10.2017 року про звільнення позивача відповідно до ст. 26 ч. 8 п. 1 згідно з підпунктом в (у зв`язку з позбавленням військового звання «молодший лейтенант» в дисциплінарному порядку) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби в запас без права носіння військової форми та одягу; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 31.10.2017 року № 230 в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення позивача; зобов`язати командувача Національної гвардії України прийняти наказ про поновлення у попередньому військовому званні «молодший лейтенант»; зобов`язати командувача Національної гвардії України поновити позивача на посаді заступника командира роти по роботі з особовим складом стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних); стягнути з Національної гвардії України грошове утримання (забезпечення) за час вимушеного прогулу, що на час звернення до суду складає 95007,00 грн.; стягнути з Національної гвардії України на користь позивача моральну шкоду, завдану незаконним звільненням, в сумі 100000 (сто тисяч) грн.; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за 1 місяць.

В обґрунтування позову зазначив, що спірні накази є незаконними, протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки його було притягнуто до відповідальності за невиконання обов`язків, які не були на нього покладені.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено за недоведеністю.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги, посилаючись на норми Конституції України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод», Закон України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Методичні рекомендації щодо проведення службових розслідувань, звертає увагу суду, що судом першої інстанції не надано оцінку суперечливості поясненням військовослужбовців. Наголошує на тому, що суд не звернув увагу на відсутність в матеріалах службового розслідування доказів, що потерпілі особи зазнали тілесних ушкоджень і такі події мали місце. Зазначає, що в порушення вимог Закону його не було повідомлено про початок службового розслідування, службове розслідування проведено без його участі. Також зауважує, що відповідачем пропущені строки притягнення до відповідальності.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, представники відповідачів проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд встановив наступне.

17.03.2017 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Східного територіального управління Національної гвардії України з одного боку та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 , молодшим лейтенантом, заступником командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України з іншого боку був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років (том 1 а.с. 17).

09.08.2017 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення вх.№1168 Військової прокуратури Маріупольського гарнізону про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000157 від 04.08.2017 року за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426 Кримінального кодексу України (том 2 а.с. 134, 138).

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 09.08.2017 року №673 заступнику командира військової частини по роботі з особовим складом підполковнику ОСОБА_2 доручено в термін з 09.08.2017 року по 07.09.2017 року провести службове розслідування щодо реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне заступником командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_1 кримінального правопорушення.(т. 2 а.с. 23зв.)

Матеріали справи свідчать, що 09.08.2017 з позивачем проведена перша бесіда. Підставою для проведення та зміст бесіди зазначено негативне відношення до виконання службових обов`язків, вживання спиртних напоїв. Зі змісту Аркушу проведення бесіди з військовослужбовцем Національної гвардії України з приводу його звільнення з військової служби за контрактом вбачається ставлення позивача до звільнення: негативне, не згоден, пункт № 2 характеризує неправильно, ніколи не вживав спиртних напоїв під час несення служби. (т. 1 а.с. 156).

З 09.08.2017 по 06.09.2017 підполковником ОСОБА_2 було проведено службове розслідування, під час якого встановлено, що 16.07.2017 позивач, виконуючи обов`язки офіцера, контролюючого дотримання розпорядку дня в стрілецькій роті (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) про інцидент, із застосуванням з боку старшого солдата ОСОБА_3 , фізичної сили до співслужбовців строкової служби нікому не повідомив та не припинив протиправні дії старшого солдата ОСОБА_3 . Хоча згідно обов`язків молодший лейтенант ОСОБА_1 повинен був контролювати дотримання розпорядку дня особовим складом стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних), підтримувати дисципліну серед підлеглого особового складу та постійно перебувати у розташуванні стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних). Вказаний факт підтверджується поясненнями військовослужбовців строкової служби стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) молодшого сержанта ОСОБА_4 , старших солдатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та солдатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Таким чином, заступник командира роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом солодший лейтенант ОСОБА_1 , усупереч вимогам ст..ст. 11, 12, 16, 17,21-1, 115, 116 Статуту внутрішньої служби, ЗС України, належно не організував та не проводив заходи виховної роботи з підлеглим особовим складом в роті, що призвело до настання істотної шкоди, погіршення морально-психологічного стану, провокування у військовому колективі зневажливого ставлення одного призову до іншого та проявів нестатутних взаємовідносин серед військовослужбовців, що підриває авторитет національної гвардії України як військового формування з правоохоронними функціями.

Враховуючи беззаперечні факти, неодноразове притягнення до дисциплінарної відповідності та встановлення вини заступника командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , що виявилась у недбалому виконанні службових обов`язків та завдань, покладених на підрозділ, порушення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, враховуючи суспільно-політичну обстановку в регіоні, а також обсяги і ступінь важливості виконання службово-бойових завдань, які покладені на підрозділ та на кожного військовослужбовця окремо, керуючись вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Законом України «Про Національну гвардію України», Інструкції про порядок проведення службових розслідувань у внутрішніх військах Міністерства Внутрішніх справ України запропоновано за порушення вимог ст.ст. 11, 12,1 6, 17, 21-1, 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за прорахунки в роботі щодо зміцнення військової дисципліни та суттєві упущення в проведенні індивідуально-виховної роботи з підлеглим особовим складом, незадовільне виконання обов`язків офіцера, контролюючого дотримання розпорядку дня, свідоме негативне ставлення до військової служби, враховуючи суспільну обстановку в регіоні, а також обсяги і ступінь важливості виконання службово-бойових завдань, які покладені на підрозділ та на кожного військовослужбовця окремо, клопотати перед начальником Східного територіального управління, відповідно до ст.. 92 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, щодо накладення на заступника командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-032771) дисциплінарного стягнення позбавлення військового звання. 06.09.2017 командир військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_15 затвердив висновок службового розслідування. Позивача ознайомлено з матеріалами службового розслідування 07.09.2017, про що свідчить його особистий підпис. (т. 1 а.с. 105-114).

Матеріали службового розслідування за фактом службового розслідування нестатутних взаємовідносин у військовій частині НОМЕР_1 з клопотанням про накладення дисциплінарного стягнення «Позбавлення військового звання» на молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО направлені до командувача Національної гвардії України 21.09.2017 № 40/21-2117 та отримані 25.09.2017 за вх.. № 7472. (т. 1 а.с. 98).

02.10.2017 заступник командувача Національної гвардії України (по роботі з особовим складом) віддав розпорядження № 27/21/1-6553 від імені командувача Національної гвардії України провести бесіду з ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 115).

03.10.2017 командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_15 від імені командувача Національної гвардії України проведено бесіду з ОСОБА_1 , під час якої позивач ознайомлений з Аркушем бесіди та відповідно до п. 4 з висновком не згоден, також не згоден з матеріалами службового розслідування, військовослужбовці давали неправдиві свідчення. (т.1 а.с. 149).

Телеграмою від 04.10.2017 № 40/21/1-5597 начальник Східного територіального управління Національної гвардії України доповів до Головного управління НГУ про проведення бесіди з позивачем.(т. 1 а.с. 116)

03.10.2017 командиром військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання НГУ направлено на адресу заступника командуючого Національної гвардії України (по роботі з особовим складом) копію службового розслідування з висновками на молодшого лейтенанта ОСОБА_1 та оригінал аркуша бесід з викладанням суті учиненого ним правопорушення за № 40/57/21-3178. (т. 1 а.с. 117-150).

Наказом командувача Національної гвардії України від 06.10.2017 № 655 за порушення вимог ст..ст. 11, 12, 16, 17, 58, 59, 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, прорахунки в роботі зі зміцнення військової дисципліни, бездіяльність щодо припинення протиправних дій підлеглим на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді «Позбавлення військового звання», витяг з якого надіслано до Східного територіального управління НГУ 09.10.2017. (т. 1 а.с. 151-153).

26.10.2017 начальником Східного територіального управління Національної гвардії України направлено на адресу командувача Національної гвардії України матеріали з клопотанням про звільнення з військової служби колишнього молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (т.1 а.с. 154).

Наказом командувача Національної гвардії України від 27.10.2017 № 149 о/с відповідно до п. 77 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України позбавлено військового звання «молодший лейтенант» та відповідно до ст.. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу`припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас за підпунктом «в» пункту один частини восьмої (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) молодшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-032771), заступника командира стрілецької роти » (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України. Підстава: наказ командувача Національної гвардії України від 06.10.2017 № 655. (т. 1 а.с. 161).

На підставі наказу командувача Національної гвардії України від 27.10.2017 № 149 о/с, припису, виданого військовою частиною від 31.10.2017 № 245 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ від 31.10.2017 № 230 (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.(т.1 а.с. 16).

Закон, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, є Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону № 2232-ХІІ).

За статтею 24 Закону №2232-ХІІ , початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Підстави звільнення з військової служби визначені статтею 26 Закону № 2232-ХІІ.

Пунктом «б» ч. 2 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що звільнення зі служби проводиться військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до п. «в» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку.

За змістом ч. 9 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України та їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року №548-ХІV (далі - Статут № 548).

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 11 Статуту № 548 необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 12 Статуту № 548 визначено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до ст. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно до ст.17 Статуту №548 на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Загальні обов`язки заступника командира роти з виховної роботи визначені ст. 115 Статуту, відповідно до якої, заступник командира роти з виховної роботи в мирний і воєнний час відповідає за організацію і проведення виховної роботи, за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за морально-психологічне забезпечення бойової готовності, бойової підготовки, бойових завдань, повсякденної діяльності особового складу роти, за гуманітарну підготовку, інформаційну і культурно-виховну роботу, дозвілля військовослужбовців, за їх соціальний захист.

Заступник командира роти з виховної роботи підпорядковується командирові роти і є прямим начальником усього особового складу роти. У виховній роботі з особовим складом головні зусилля він зосереджує на індивідуальній роботі з кожним військовослужбовцем.

Згідно ст. 116 Статуту заступник командира роти з виховної роботи зобов`язаний, зокрема, вести облік злочинів, правопорушень, надзвичайних подій та дисциплінарних провинностей; своєчасно доповідати командирові роти та інформувати заступника командира батальйону з виховної роботи про стан військової дисципліни та морально-психологічний стан особового складу, про заплановані та здійснені заходи.

Отже, Статутом чітко визначені обов`язки позивача, як заступника командира роти по роботі з особовим складом, що є тотожним посаді заступника командира роти з виховної роботи, тому доводи апелянта стосовно того, що незрозуміло, відповідно до яких нормативно-правових документів на його покладено обов`язок офіцера, контролюючого дотримання розпорядку дня в стрілецькій роті судом не приймаються до уваги.

За приписами ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Стаття 27 Статуту №548 визначає, що військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХІV (далі - Дисциплінарний статут).

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Перебуваючи на публічній службі, військовослужбовці представляють державу, виконують її завдання й функції щодо забезпечення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. І незважаючи на те, як сприймається відповідальність зазначених суб`єктів під час вирішення питання про її характер та обсяг, повинен обов`язково враховуватися факт перебування вказаних осіб на військовій (державній) службі та особливості наданих їм повноважень.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За змістом ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а)зауваження; б)догана; в)сувора догана; г)попередження про неповну службову відповідність; д)пониження в посаді; е)пониження військового звання на один ступінь; є)звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж)позбавлення військового звання.

За приписами статей 83-87 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Отже, питання про наявність підстав для накладення дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення.

Порядок проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Національної гвардії України у разі надходження до Головного управління Національної гвардії України, територіальних управлінь, з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я, установ Національної гвардії України відомостей про вчинення ними дій, які порушують права і свободи громадян, а також за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.10.2014 року №1133, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2014 року за № 1414/26191 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції, службове розслідування проводиться, в тому числі, в разі, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення.

Розділами ІІІ, ІV, V, VI, VІ Інструкції передбачено порядок проведення службового розслідування, строки проведення службового розслідування, предмет службового розслідування, права та обов`язки учасників службового розслідування.

Як свідчать матеріали справи службове розслідування проведено на підставі наказу командира частини від 09.08.2017 щодо реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне заступником командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_1 кримінального правопорушення. Дані обставини не є спірними.

Згідно Розділу IV Інструкції службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Висновок службового розслідування складений заступником командира частини по роботі з особовим складом 06.09.2017 року та в той же день затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , тобто в строк, визначений Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 розділу VІІІ Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається з вступної, описової та резолютивної частин.

За змістом п. 1 розділу Х Інструкції, накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, здійснюється у порядку і в спосіб, що визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

У відповідності до абз. 1 п. 4 розділу Х Інструкції, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення, а також особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Матеріали справи свідчать, що підставою проведення службового розслідування за фактом реєстрації в єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне заступником командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 кримінального правопорушення стало повідомлення військової прокуратури Маріупольському гарнізону про внесення інформації до ЄРДР № 0000157 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426 Кримінального кодексу України.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що заступником командира стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_1 , всупереч вимогам статей 11, 12, 16, 17, 22-1, 115, 116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушені вимоги ст.. 11 Статуту в частині невжиття заходів по припиненню протиправних дій старшого солдата, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння застосував нестатутні заходи фізичного впливу по відношенню до солдат строкової військової служби молодшого призову; ст.. 12 Статуту в частині відсутності доповіді позивача безпосередньому начальнику про вчинення старшим солдатом злочину; статей 16-17 Статуту в частині неналежного виконання позивачем обов`язків офіцера по контролю розпорядку дня в стрілецькій роті (з КЕОП) військової частини НОМЕР_1 , що проявилось в піднятті старшим солдатом військовослужбовців строкової служби після команди «відбій»; ст.. 115-116 Статуту в частині невиконання службових обов`язків за посадою заступник командира по роботі з особовим складом; неналежному контролі за особовим складом, що проявилось у вживанні старшим солдатом алкогольних напоїв на території військової частини НОМЕР_1 після прибуття зі звільнення.

Відповідно до висновку службової характеристики заступника командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом підполковника ОСОБА_16 від 16.08.2017 на молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , за своїми професійними, діловими і моральними якостями потребує притягнення до дисциплінарної відповідальності правами старшого начальника за допущення нестатутних взаємовідносин підлеглим особовим складом в підрозділі. З характеристикою та висновком згоден т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 підполковник О.П. Крать. (т. 2 а.с. 98).

Згідно службової картки, наявної в матеріалах справи, позивач мав такі стягнення: догана за незадовільну здачу контрольної перевірки за І півріччя 2016 року та низький рівень підготовки відповідно до наказу від 05 червня 2016 року № 521; догана за незадовільні показники під час здачі контрольно-перевірочних занять з фізичної підготовки відповідно до наказу від 26 вересня 2016 № 932; догана за відсутність без поважних причин на КПЗ з ФР, відповідно до наказу від 30 червня 2017 № 569. (т. 1 а.с.101-102 зв.). Доводи апеляційної скарги не містять доказів оскарження притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Висновок службового розслідування за результатами проведення службового розслідування складений у строки, визначені Інструкцією, а саме протягом місяця з дня його призначення.

Доводи апелянта стосовно його неповідомлення про початок проведення службового розслідування є безпідставним, оскільки Інструкцією не передбачено, що посадова особа, яка проводить розслідування повинна повідомляти про його початок, роз`яснювати права та обов`язки під час проведення службового розслідування особі відносно якої воно розпочате.

В матеріалах справи містяться пояснення позивача від 21.08.2017, які були надані позивачем під час проведення службового розслідування. Посилання позивача на те, що в цей час він перебував на лікарняному не приймаються судом до уваги, враховуючи те, що пояснення підписані позивачем особисто, що не спростовано самим позивачем.

Отже, позивач був обізнаний стосовно розпочатого щодо нього службового розслідування та не був позбавлений права надати пояснення стосовно розпочатого службового розслідування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при проведенні службового розслідування було дотримано вимоги Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України.

Щодо доводів апелянта, що його було притягнуто до відповідальності за невиконання посадових обов`язків, які не були на нього покладені, слід зазначити, що обов`язки позивача як військовослужбовця, командира та заступника командира по роботі з особовим складом, за невиконання яких позивача було притягнуто до відповідальності, визначені положеннями ст..ст. 11-12, 58-59, 115-116 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до норм Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Суд не приймає посилання апелянта на те, що йому було невідомо про вчинені правопорушення 16 липня 2017 року, оскільки він в цей час знаходився в кімнаті підготовки офіцерів до занять, в якій працював телевізор, оскільки саме до обов`язків позивача відноситься організація і проведення виховної роботи, та саме позивач є відповідальним за військову дисципліну, дозвілля військовослужбовців, за їх соціальний захист (ст..115 Статуту).

Матеріалами справи підтверджено, що під час накладення на позивача дисциплінарного стягнення командувачем Національної гвардії України було враховано характер та обставини вчинення правопорушення (його наслідки), наведені у висновку службового розслідування, попередня поведінка військовослужбовця (протягом року тричі притягався до дисциплінарної відповідальності у виді «догана» правами командира військової частини НОМЕР_1 згідно з відомостями службової картки), тривалість військової служби (календарна 02 роки 01 місяць 28 днів згідно з поданням) та рівень знань про порядок служби (за період проходження служби на посадах офіцерського складу зарекомендував себе посередньо згідно з поданням та атестацією).(т. 1 а.с. 101-103, 155).

Посилання апелянта на ст.. 148 КЗпП, як на порушення строків притягнення до дисциплінарної відповідальності є помилковим, оскільки за умовами ст.. 87 Дисциплінарного статуту Збройних сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Як зазначає сам позивач, 16 липня 2017 події дисциплінарного проступку, 09 серпня 2017 розпочате службове розслідування, яке закінчено 06 вересня 2017 року, а 06 жовтня 2017 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, тобто в межах строку, передбачено ст.. 87 Дисциплінарного статуту.

Враховуючи, що службовим розслідуванням було встановлено вину позивача, підстави для винесення спірного наказу № 655 від 06 жовтня 2017 про притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого лейтенанта ОСОБА_1 не спростовані, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

За змістом абз. 1, 2 п.12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про правомірність наказу командувача Національної гвардії України від 27 жовтня 2017 № 149 о/с, яким позивача звільнено з військової служби у запас.

Позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 31 жовтня 2017 року 3 230 в частині виключення позивача зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, зобов`язання командувача Національної гвардії України видати наказ про поновлення у попередньому військовому званні, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, стягнення коштів у вигляді моральної шкоди є похідними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 24 жовтня 2018 року.

Керуючись ст..ст. 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 805/4322/17-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Г.М. Міронова