Справа № 140/2024/18
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року ЛуцькСправа № 140/2024/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулось з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - УДВС ГТУЮ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 20.09.2018 ВП №56710518 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами Розділу 2 Глави 11 "Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та призначено судове засідання на 10:00 год. 23.10.2018.

Ухвалою суду від 23.10.2018 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_1, у зв'язку з чим судове засідання відкладено на 10:00 год. 25.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Новосадом О.Ю. винесено постанову про накладення штрафу від 20.09.2018 ВП №56710518, якою на ГУ ПФУ у Волинській області за невиконання рішення суду без поважних причин накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець вправі винести таку постанову виключно в разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин, а не за несвоєчасне його виконання.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин. При цьому, позивач вказує, що рішення суду в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 ним виконано добровільно, однак виплата перерахованої пенсії здійснюється згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 (далі - Постанова №103). Крім того, зазначає, що пенсія ОСОБА_1 виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України та у зв'язку з відсутністю державного асигнування виплата перерахованої пенсії не відбулась.

Вказані обставини свідчать про наявність поважних причин невиконання рішення суду в цілому, а тому позивач просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову державного виконавця про накладення штрафу.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 22.10.2018 №04-8/6732 представник відповідача заявлений позов не визнала з тих підстав, що на момент винесення оскаржуваної постанови рішення суду позивачем не виконане, зокрема, не здійснено виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Крім того, зазначає, що посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018, як поважну причину невиконання рішення суду є необґрунтованим, оскільки вказаною постановою не регулюється порядок виконання судових рішень про зобов'язання пенсійного органу здійснити особі виплату пенсії, перерахованої на виконання рішення суду. В даному випадку, ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 не у добровільному порядку за приписами Постанови №103, а у примусовому порядку на виконання рішення суду. Також зазначила, що згідно практики Європейського суду з прав людини, відсутність бюджетних коштів не може бути поважною причиною невиконання судового рішення (а.с.28-31).

В судове засідання сторони не прибули, при цьому представник позивача та представник відповідача 25.10.2018 подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить телефонограма, наявна в матеріалах справи.

Згідно із частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які були належним чином повідомлені, без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, в письмовому провадженні, на підставі наявних у суду матеріалів справи.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 у справі №803/257/18 зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016, як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23.12.2015 №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтями 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії Управління МВС України у Волинській області від 22.05.2017 року №2365 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

На виконання рішення суду від 04.04.2018 Волинським окружним адміністративним судом 08.06.2018 ОСОБА_1 видано виконавчий лист №504/2018, який був пред'явлений до примусового виконання.

06.07.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Гриценею Г.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56710518 по примусовому виконанню виконавчого листа №504/2018 від 08.06.2018, якою зобов'язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду (а.с.11-12). Дана постанова направлена позивачеві 06.07.2018 та отримана останнім 16.07.2018, що підтверджується штемпелем на супровідному листі (а.с.10).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 23.07.2018 №5911/02-60-39 повідомило УДВС ГТУЮ у Волинській області про те, що зазначене у постанові про відкриття виконавчого провадження рішення суду виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження. На виконання рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 22.05.2017 №2365. З урахуванням рішення суду з 01.01.2018 перерахований розмір пенсії до виплати становить 2477,60 грн. Виплата перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 29 138,35 грн. здійснюється в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (а.с.13).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Волинській області Новосадом О.Ю. від 20.09.2018 у виконавчому провадженні №56710518 на боржника за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження". Вказана постанова мотивована тим, що рішення суду щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 ГУ ПФУ у Волинській області не виконане. Постанову КМУ від 21.02.2018 №103 не можна вважати поважною причиною невиконання судового рішення, оскільки вказана постанова не регулює порядок виконання судових рішень про зобов'язання пенсійного органу здійснити виплату пенсії, перерахованої на виконання рішення суду (а.с.15-16).

Листом від 20.09.2018 №04-35/5998 відповідач направив оскаржувану постанову до ГУ ПФУ у Волинській області, яку позивач отримав 27.09.2018, про що свідчить відбиток вхідного штемпеля на супровідному листі (а.с.14).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов'язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону №1404-VIII).

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому, обов'язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати грошової допомоги здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішення суду від 04.04.2018 у справі №803/257/18 виконано позивачем частково, а саме: 04.07.2018 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та на підставі довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 22.05.2017 №2365. Виплата ОСОБА_1 перерахованої пенсії здійснюється з 01.01.2018 на підставі Постанови №103. Отже, з вказаного слідує, що позивачем добровільно виконано рішення в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ще до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження та проводиться виплата перерахованої пенсії з 01.01.2018.

Проте, судом також встановлено, що позивачем не здійснено виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період 2016-2017 років, тобто боржником рішення суду не виконане повністю, внаслідок чого на останнього постановою державного виконавця від 20.09.2018 було накладено штраф в сумі 5100,00 грн. та зобов'язано протягом 10 робочих днів виконати рішення (а.с.15-16).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Наведене дає суду підстави дійти висновку про те, що виплата перерахованої суми пенсії ОСОБА_1 повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку позивач не має реальної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету згідно з Постановою №103 на виплату перерахованих сум пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у 2018 році не виділялись.

Таким чином, позивачем добровільно виконано вимогу державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно з рішенням боржник здійснив перерахунок суми, яка підлягає сплаті за рішенням суду, водночас у зв'язку із відсутністю коштів такі суми виплачені стягувачу у виконавчому проваджені не були.

Разом з тим, в силу вимог статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів при відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем десятиденного строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду у справах К/9901/1598/18 (№405/3663/13-а) від 24.01.2018, К/9901/12146/18 (№757/29541/14-а) від 13.06.2018 про те, що відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що ГУ ПФУ у Волинській області виконало судове рішення в тій частині, в якій було профінансовано перерахунок пенсій вищевказаній категорії пенсіонерів державою, а тому з його сторони відсутнє невиконання судового рішення з неповажних причин.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, беручи до уваги досліджені письмові докази, відповідач не довів правомірність винесення постанови від 20.09.2018 ВП №56710518 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн., а тому її необхідно визнати протиправною та скасувати.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підставними, в зв'язку з чим позов необхідно задовольнити повністю.

Керуючись статтями 243-246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосада Олега Юрійовича від 20 вересня 2018 року ВП №56710518 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Відповідач: Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (43001, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 1, ).

Третя особа: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук