Справа № 482/1147/18
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1147/18
Номер провадження 2-а/482/28/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання - Андрусенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії БР № 610121 від 12.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії БР № 610121 від 12.03.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 12.05.2018 року інспектором поліції Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області відносно нього винесено постанову, датовану від 12.03.2018 р. у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.126 КУпАП, з тексту якої вбачається, що він нібито 12.05.2018 року о 18 годині 25 хвилин в м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Кухарева,36, керуючи т/з марки «ВАЗ 21033» з д/н НОМЕР_1, не пред'явив для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначеної в п. 2.1 (г) ПДР України, чим порушив п. 2.4 ПДР України, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач незаконно звинуватив його у порушенні ПДР, оскільки немає жодних доказів, що підтверджують факт порушення ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, оскільки він здійснив виклик працівників поліції у зв'язку зі створенням аварійної ситуації іншим водієм, але працівники поліції склали протокол про алдмвіністративне правопорушення саме на нього за непред'явленням ним страхового полісу

Звазнвчив, що працівниками поліції були порушені його права за ст.. 268 КУпАП, не розяснили право на захист та ст. 63 Конституції України, винесення інспектором постанови носило лише формальний характер.

В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено підписом уповноваженої особи відповідача про отримання судового виклику, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву не надіслав.

Наслідки неявки у судове засідання встановлені ч.1 ст. 205 КАС України, згідно з якою неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ч. 3 ст. 205 КАС України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП № 3 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області, серії БР № 610121 від 12.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що 12.05.2018 року о 18 годині 25 хвилин в м. Нова Одеса Миколаївської області по вул. Кухарева,36, ОСОБА_1, керуючи т/з марки «ВАЗ 21033» з д/н НОМЕР_1, не пред'явив для перевірки поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначеної в п. 2.1 (г) ПДР України, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зіст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23.12.200 №14 «Про практикузастосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положеньст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб'єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб'єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб'єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначеностаттею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожньогоруху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності достатті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб'єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_3 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 126 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, згідно п.10 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зі змінами затвердженимиНаказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2017№ 690, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи та ін..

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній зазначено, що складена вона 12.03.2018 року, при тому, що в п 6 постанови містяться дані про час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, а саме те, що датою) скоєння правопорушення є 12.05.2018 року.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У самій постанові, в порушення вимог ст.ст. 268, 283 КУпАП не міститься опису обставин, достатніх для повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, присутні розбіжності в даті винесення постанови під час скоєння адміністративного правопорушення, у змісті постанови відсутні відомості про те, що саме підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює суд перевірити правомірність дій інспектора та оцінки доказів при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є незаконною та необґрунтованою, та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави вважати, що постанова серії БР № 610121 від 12.03.2018 року про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями чинного законодавства України, є незаконною, а тому підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) до Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області (місцезнаходження: 56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул.. Центральна, 172) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії БР № 610121 від 12.03.2018 року - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БР № 610121 від 12.03.2018 року, винесену інспектором СРПП № 3 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: