Справа № 826/13620/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

24 жовтня 2018 року № 826/13620/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26 липня 2018 року №-2656, згідно з яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання із сплати земельного податку з фізичних осіб в сумі 52 904,60 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22 жовтня 2018 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26 липня 2018 року №-2656, згідно з яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання із сплати земельного податку з фізичних осіб в сумі 52 904,60 грн.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що предметом позову є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26 липня 2018 року №-2656, згідно з яким позивачеві визначено суму податкового зобов'язання із сплати земельного податку з фізичних осіб в сумі 52 904,60 грн.

Крім того, позивач послався на те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є неузгодженим в силу пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, оскільки оскаржується в судовому порядку, проте, 24 вересня 2018 року позивачу стало відомо, що в його електронному кабінеті платника податків з'явилась інформація про нарахування земельного податку з фізичних осіб в сумі 52 904,60 грн та кінцева дата сплати визначена як 03 жовтня 2018 року.

26 вересня 2018 року позивач направив на адресу відповідача заяву з проханням вважати податкове зобов'язання із сплати земельного податку з фізичних осіб неузгодженим та зупинити нарахування пені та (або) штрафних санкцій на суму податкового зобов'язання, проте, відповіді не отримав.

На думку позивача, оскільки дія оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідачем не зупинена, відповідач вважає його податковим боргом та з 03 жовтня 2018 року до позивача будуть застосовані заходи відповідальності за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання, а тому існує ймовірність, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог (аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2018 року №826/16365/17).

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб'єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача дією такого рішення, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко