Справа № 0640/4542/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4542/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування постанови ВП №57039348 від 21.03.2018,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі відповідач), в якому просить скасувати постанову старшого державного виконавця Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 21.08.2018 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Іллінецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області заборгованості в сумі 7590,87 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 21 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на підставі заяви стягувача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 01 від 17.01.2017 про застосування до позивача штрафу та пені в сумі 7590,87 грн. за несплату (несвоєчасну сплату) ним страхових внесків. Однак, позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки державним виконавцем відкрито виконавче провадження та прийнято до виконання виконавчий документ, строк предявлення якого до виконання закінчився, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування постанови від 21.08.2018 про відкриття виконавчого провадження № 57039348.

Ухвалою від 24 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, в тому числі і заяви про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску вищезазначеного строку, оскільки оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена 21 серпня 2018 року, а до суду позивач звернувся з даним позовом 20 вересня 2018 року, тобто з пропуском десятиденного строку, передбаченого статтею 287 КАС України. (а.с. 13-15)

08 жовтня 2018 року до відділу документального забезпечення Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 16-18). В даній заяві позивачем зазначено, що строки звернення до суду з даним адміністративним позовом пропущено не було, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження № 57039348 від 21.08.2018 він отримав 14 вересня 2018 року, в підтвердження чого позивач надав копію конверту, яким йому була надіслана оскаржувана постанова (а.с.18). Здійснивши відстеження за штрихкодовим ідентифікатором, що місився на вищезазначеному конверті, судом було перевірено та встановлено достовірність факту отримання позивачем оскаржуваної постанови 14 вересня 2018 року.

Враховуючи надання позивачем доказів своєчасного звернення до суду з даним позовом, суд прийшов до висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, а тому ухвалою від 16 жовтня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено відкрите судове засідання з викликом учасників справи на 10:00 24 жовтня 2018 року. Крім того, даною ухвалою також зобов'язано відповідача надати до суду в строк до 22 жовтня 2018 року належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження № 57039348.

Вказану ухвалу було надіслано на електронну пошту відповідача та отримано останнім 17 жовтня 2018 року, що підтверджується повідомленням про прочитання (а.с.22а). Проте, вимоги ухвали про відкриття провадження у справі в частині надання належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження № 57039348 були виконані відповідачем лише 24 жовтня 2018 року шляхом надсилання витребуваних матеріалів на електронну адресу суду. (а.с.55)

Крім того, суд відмічає, що відповідач свого права на заперечення проти заявлених позовних вимог не реалізував, відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

24 жовтня 2018 року відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак 23 жовтня 2018 року надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. (а.с.23)

Позивач 24 жовтня 2018 року до суду зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження. (а.с.29)

Частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У звязку з вищезазначеним, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом безспірно встановлено, що Липовецьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області 17 січня 2017 року на підставі ч. 7 Розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та пункту 2 частини девятої статті 106 Закону України «про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» було прийнято рішення № 01, яким до ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу та нараховано пеню за несплату або несвоєчасну сплату ним, як страхувальником, страхових внесків в сумі 7590,87 гривень.

Підставою застосування фінансових санкцій Липовецьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області був визначений п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України № 1058).

Відповідно до ч. 13 ст. 106 Закону України № 1058 про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017 було оскаржено ОСОБА_1 в судовому порядку. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.04.2017 у справі №802/230/17-а, залишеною в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Іллінецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (яке є правонаступником Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області) про визнання протиправним та скасування рішення № 01 від 17.01.2017 було відмовлено. (а.с.35-37, 39-42)

У звязку з цим, рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017 набрало законної сили 13.06.2017.

Згідно з ч. 14 ст. 106 Закону України № 1058 рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

26 липня 2018 року Іллінецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (правонаступником Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області) направило на адресу Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення № 01 від 17.01.2017 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду та стягнення з ОСОБА_1 на користь Іллінецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області заборгованості зі штрафних (фінансових) санкцій у розмірі сумі 7590,87 гривень. (а.с.31-32)

Постановою старшого державного виконавця Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 21.08.2018 було відкрито виконавче провадження №57039348 про примусове рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Іллінецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області заборгованості в сумі 7590,87 гривень. (а.с.48-49)

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII із змінами та доповненнями (далі Закон України № 1404).

Статтею 1 Закону України № 1404 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виконавче провадження направлено на фактичну реалізацію рішення уповноваженого органу шляхом вчинення заходів примусового характеру, передбачених вказаним Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України №1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Крім того, виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1, п.1 ч. 2 ст. 18 Закону України №1404)

Наведені статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» права, що надані державному виконавцю, повинні використовуватися ним для своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону України №1404, яка визначає перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню, закріплено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Як вже було зазначено судом, відповідно до ч. 14 ст. 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

Таким чином, рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду та стягнення з ОСОБА_1 на користь Іллінецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області заборгованості в сумі 7590,87 гривень є виконавчим документам, а тому підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою.

Виконавець, розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України № 1404)

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до статті 11 Закону України № 1404, яка регулює питання загальних строків у виконавчому провадженні, строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною першою статті 12 Закону України №1404 передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Оскільки в даному випадку стягувачем за рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017 є державний орган, то строк предявлення даного виконавчого документа до виконання становить 3 місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України № 1404 строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З огляду на положення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк предявлення рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017, яке набрало законної сили 13 червня 2017 року, до примусового виконання закінчився для стягувача 14 вересня 2017 року, тобто через три місяці після набрання цим рішенням законної сили.

Згідно з п. 2 ч. 4 статті Закону України № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження №57039348 з примусового виконання рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017 була винесена державним виконавцем 21 серпня 2018 року, суд приходить до висновку, що Ружинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області прийняв до виконання виконавчий документ, строк предявлення якого до виконання, на момент відкриття виконавчого провадження, вже закінчився. Враховуючи зазначене, постанова Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 21.08.2018 про відкриття виконавчого провадження № 57039348 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Іллінецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області заборгованості в сумі 7590,87 гривень прийнята з порушенням п. 2 ч. 4 статті Закону України № 1404, а тому підлягає скасуванню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність постанови Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 21.08.2018 про відкриття виконавчого провадження № 57039348, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно наявної у матеріалах справи квитанції від 20.09.2018 вбачається, що позивачем при зверненні із даним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Враховуючи задоволення позовних вимог та керуючись ч.1 ст.139 КАС України, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь позивача 704,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 78, 90, 139, 242-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Будьоного, 7, с.М.Низгірці, Ружинський район, Житомирська область, 13626; РНОКПП НОМЕР_1) до Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул. О.Бурди, 23, смт. Ружин, Житомирська область, 13600; ) про скасування постанови ВП №57039348 від 21.03.2018 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 21.08.2018 про відкриття виконавчого провадження № 57039348 з примусового виконання рішення Липовецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 01 від 17.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 7590,87 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ружинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул. О.Бурди, 23, смт. Ружин, Житомирська область, 13600; ) на користь ОСОБА_1 (вул. Будьоного, 7, с. М.Низгірці, Ружинський район, Житомирська область, 13626; РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович