Справа № 826/5081/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2018 року № 826/5081/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства “Окко-Бізнес Контракт” до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Приватне підприємство “Окко-Бізнес Контракт” (далі також - позивач, ПП “Окко-Бізнес Контракт” з позовом до Енергетичної митниці ДФС (далі також - відповідач, митний орган), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Енергетичної митниці ДФС від 28 березня 2017 року №.

Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5081/17 (далі - справа).

Позов мотивовано тим, що при ввезенні на митну територію України позивачем подано до митного органу усі необхідні документи відповідно до вимог Митного кодексу України, тому висновок відповідача про неподання ПП “Окко-Бізнес Контракт” у визначений законом строк додаткової митної декларації за тимчасовою митною декларацією від 07 червня 2016 року №903070000/2016/002134, що стало підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, є необґрунтованим. Відтак, за висновком позивача, прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню судом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач у письмовому запереченні та його представник в судовому засіданні щодо позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, стверджуючи про порушення позивачем встановленого законодавством 45-денного строку для подачі додаткової митної декларації.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

28 березня 2017 року відповідачем на підставі акту від 24.03.2017, у зв’язку з неподанням додаткової митної декларації у визначений законодавством термін за митною декларацією від 07.06.2016 №903070000/2016/002134, прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача за порушення ст. ст. 260, 261 Митного кодексу України застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 1020,00 грн.

Як вбачається з акта перевірки та письмових заперечень відповідача, підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у визначній сумі, стали наступні обставини.

Так, 07.06.2016 р. до митного поста «Сарни-енергетичний» ПП «Окко-Бізнес Контракт», у відповідності до ст. 260 МКУ, була подана митна декларація типу ІМ 40 ТН на вантаж «Паливо для реактивних двигунів марки JET А-1» в кількості 454160 кг. Реєстраційний номер даної МД 903070000/2016/002134. Згідно статті 260 МКУ протягом 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації декларант має подати додаткову митну декларацію. На 45 день, а саме 22.07.2016р. така декларація позивачем була подана та зареєстрована за №903070000/2016/002866. Однак в гр.31 такої декларації були зазначені (згідно паспорту заводу виробника) дані, відмінні від наданих у висновку СЛЕД (щодо густини товару). По даному факту складено протокол про ПМП та відмовлено в митному оформленні.

В зв'язку з вищевикладеним, станом на 24.03.2017 (дата складання ату) митна декларація типу ІМ 40 ТН від 07.06.2016р. №903070000/2016/002134 вважається контролюючим органом, як не закрита, внаслідок чого до позивача і застосовано штраф.

Не погоджуючись з обґрунтованістю вказаних доводів контролюючого органу та, як наслідок, правомірністю оскаржуваного ППР, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

В рамках досліджуваних правовідносин позивачем здійснено імпорт нафтопродуктів з вмістом 70% мас.% або більше нафти чи нафтопродуктів. Паливо для реактивних двигунів марки JET А-1. Призначення: паливо для реактивних двигунів (надалі - Товар).

24 травня 2016 року позивачем до митного оформлення Товару подано попередню митну декларацію (тип ЕЕ) №903070000/2016/002113, в якій в графі "відмітки митного органу" проставлено позначку ПМК (під митним контролем) - 06.06.2016.

Вказана декларація була оформлена контролюючим органом без зауважень 06.06.2016, що сторонами не заперечується.

У подальшому, 07.06.2016, до митного оформлення позивачем було подано додаткову декларацію №903070000/2016/002126 до попередньої декларації №903070000/2016/002113.

На вказану додаткову декларацію контролюючим органом було складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №903070000/2016/00056 та здійснено відбір проб зразків товару, які було направлено на дослідження.

З метою уникнення простою ЖД цистерн з товаром, позивачем в цей же день - 07.06.2016 було подано до митниці тимчасову митну декларацію №903070000/2016/002134 до вперше поданої попередньої декларації №903070000/2016/002113, яка (тимчасова МД) була оформлена контролюючим органом 07.06.2016 (дата проставлення особистої номерної печатки).

За вказаною тимчасовою митною декларацією було здійснено випуск товару у вільний обіг.

Якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації (ч. 1 ст. 260 Митного кодексу України).

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 261 Митного кодексу України, у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Правовий аналіз зазначених вище норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку, що позивач був зобов’язаний подати контролюючому органу додаткову митну декларацію у строк до 22.07.2016 включно, адже як встановлено вище, тимчасова митна декларація була подана 07.06.2016.

Як самостійно зазначає контролюючий орган в акті від 24.03.2017, на 45 день, а саме 22.07.2017, така додаткова декларація була подана позивачем та зареєстрована за №903070000/2016/002866.

Проте, вказана декларація не була прийнята контролюючим органом, як доказ виконання позивачем вимог ч. 1 ст.2 60 МК України, з огляду на те, що в графі 31 декларації були зазначені дані щодо густини товару, відмінні від даних щодо густини, зазначених у висновку СЛЕД.

Проте, суд не погоджується з обґрунтованістю вказаного вище доводу контролюючого органу, з урахуванням наступного.

Як вже зазначалось, передумовою виникнення спірних правовідносин стало не прийняття контролюючим органом додаткової декларації №903070000/2016/002126 (до попередньої декларації №903070000/2016/002113), з урахуванням чого, за для уникнення простою цистерн з товаром, позивачем і була подана тимчасова митна декларація №903070000/2016/002134 до вперше поданої попередньої декларації №903070000/2016/002113.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2017 по справі №826/11260/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017, адміністративний позов ПП «Окко-Бізнес Контракт» задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації №903070000/2016/00034 від 13.07.2016, зобов’язано Енергетичну митницю ДФС здійснити митне оформлення товару «Паливо для реактивних двигунів JET А-1 виробництва АО «Орлен Летува», Литовська Республіка», згідно з даними митної декларації № ІМ 40 ТН 903070000/2016/002126 від 07.06.2016.

Як зазначено в мотивувальній частині постанови №826/11260/16: «…за результатами проведення призначеної у справі фізико-хімічної експертизи (випробування зразків палива для реактивних двигунів марки JET A-1, опломбованих пломбою "903 №055", що відібрані працівниками митного органу у ході оформлення митної декларації ПП "Окко-Бізнес Контракт" №ІМ 40 ТН 903070000/2016/002126 від 07 червня 2016 року) до суду від 10 Хіммотологічного центру (військова частина А2609) Міністерства оборони України надійшов лист вих. №229 від 09 вересня 2016 року разом із протоколом випробувань №345/16КР від 05 вересня 2016 року.

Як вбачається із протоколу випробувань №345/16КР від 05 вересня 2016 року, густина випробуваного зразка нафтопродукту за температури 15°С становить 799,7 кг/м3, що підтверджує достовірність показника густини палива, відображеного ПП "Окко-Бізнес Контракт" у графі 31 МД №ІМ 40 ТН 903070000/2016/002126 від 07 червня 2016 року.».

За змістом ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що під час розгляду справи №826/11260/16 судом встановлено помилковість доводів контролюючого органу з приводу невірного зазначенні позивачем в гр. 31 МД 903070000/2016/002126 даних щодо густини Товару, суд приходить до висновку про безпідставність неприйняття відповідачем до уваги додаткової митної декларація, поданої позивачем та зареєстрованої за №903070000/2016/002134 з підстав невідповідності густини товару в гр. 31 такої декларації висновку СЛЕД.

Оскільки інших підстав для прийняття оскаржуваного ППР, окрім посилань на відмінності в густині товару, Акт від 24.03.2017 в собі не містить, а суд дійшов висновку про необґрунтованість таких підстав, податкове повідомлення-рішення № від 28.03.2017 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Посилання відповідача в наданих запереченнях на те, що лише 26.04.2017 позивач надав МД UA903140/2017/001618 до МД 903070000/2016/002134, судом відхиляються, адже:

1) декларація UA903140/2017/001618 не була предметом дослідження в рамках акту від 24.03.2017;

2) як вбачається з доповнень до графи 44 МД, дана декларація подана за наслідками набрання законної сили (06.04.2017) постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2017 №826/11260/16;

3) подання МД UA903140/2017/001618 26.04.2017 сталось внаслідок протиправної відмови відповідача в прийнятті МД №903070000/2016/002126 від 07.06.2016, а отже, не може тлумачитись як порушення строків подання додаткової декларації.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов Приватного підприємства “Окко-Бізнес Контракт” до Енергетичної митниці ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства “Окко-Бізнес Контракт” (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 15-17/18, ) до Енергетичної митниці ДФС (04215, м. Київ, вул. Світлицького, 28-А, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Енергетичної митниці ДФС від 28 березня 2017 року №.

3. Стягнути на користь Приватного підприємства “Окко-Бізнес Контракт” сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці ДФС.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII “Перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.Т. Шрамко