Справа № 1140/2246/18
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/2246/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Притули К.М.,

за участю секретаря: Потєхіної І.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представник відповідача: Гайдашук В.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про стягнення одноразової грошової допомоги, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо не призначення та не виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1;

- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 123340,00 грн;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі;

- зобов'язати Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області подати протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6600,00 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб (а.с.1-2).

03 вересня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та виклик свідків.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року клопотання відповідача задоволенні та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він в період часу з 28.02.1995 року по 30.11.2011 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 11.05.2014 р. по 06.11.2015 р., в поліції з 07.11.2015 р. по 09.09.2016 р.

У травні 2014 року позивач був призначений у батальйон патрульної служби особливого призначення «Кіровоград», у якому проходив службу до вересня 2016 року, звільнений внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 29.03.2017 № 610142 позивачу повторно встановлена III група інвалідності з 17.02.2017 внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

10.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Кіровоградській області з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Згідно листа ГУНП в Кіровоградській області №288/01/28-18 від 07.02.2018 позивачеві відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Позивач вважає, дану відмову протиправною.

03 вересня 2018 року (вх.№ 15481) на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що по-перше, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги тому, що після первинного встановлення інвалідності позивачу, пройшло більше двох років, ним попущено строк звернення для отримання грошової допомоги в більшому розмірі. По-друге, відповідно до норм Закону України «Про національну поліцію» збільшення відсотку втрати працездатності а наслідок захворювання без встановлення більшої групи інвалідності, не надає право особі на отримання одноразової грошової допомоги. У ОСОБА_1 збільшився ступінь втрати працездатності в межах однієї групи інвалідності, нова група не встановлювалась.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги з урахуванням їх уточнень підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку сторін, розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, допитавши свідків суд встановив наступне.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 28.02.1995 по 30.11.2011.

Відповідно до виписки із акту огляду МСЕК від 04.04.2012 р. № 870757 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв'язку із захворюванням пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.47).

Судом з'ясовано, що позивачу встановлено 50% втрати працездатності у зв'язку із захворюванням отриманим під час проходження служби в ОВС.

Відповідно до висновку про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію», затвердженого 27.04.2012, підставою виплати та нарахування ОСОБА_1 допомоги був п. 1.2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі (смерті) або інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707.

Тобто, одноразова грошова допомога призначена позивачу саме у зв'язку із встановленням інвалідності, у період проходження служби. Дана сума одноразової грошової допомоги склала - 28665,00 грн. та отримана ОСОБА_1, що не заперечувалось позивачем та його представником в судовому засіданні.

З 7.11.2015 по 09.09.2016 ОСОБА_1 проходив службу в поліції. 09.09.2016 звільнився з поліції.

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 29.03.2017 №610142 позивачеві повторно встановлена III група інвалідності з 17.02.2017 внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.14).

29.03.2017 відповідно до довідки серія і номер 12 ААА № 007380, позивачу встановлено 60% втрати працездатності з урахуванням раніше встановлених 50% від 04.04.2012, у зв'язку із захворюванням отриманим під час проходження служби в ОВС (а.с. 13).

10.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Кіровоградській області з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.12).

Листами від 07.02.2018 р. № 288/01/28-18 та від 08.02.2018 р. № р-2/01/28-2018 відповідачем було повідомлено позивача про відмову в задоволенні його вимог, оскільки після повторного огляду МСЕК пройшло більше 2 років (а.с.9, 17).

Допитані свідки, в судовому засіданні, підтвердили, що позивачеві відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки після повторного огляду МСЕК пройшло більше 2 років

Суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. № 565-XII, який був чинним на момент проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ та встановлення йому вперше інвалідності ІІІ-ї групи (далі - Закон № 565-ХІІ), постановами Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» від 12.05.2007 р. № 707 (далі - Порядок № 707), «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 р. № 850 (далі - Постанова № 850).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 23 Закону № 565-ХІІ передбачено, що в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У пп. 3 п. 1 Порядку № 707 в редакції, яка була чинною станом на момент встановлення позивачу вперше інвалідності ІІІ-ї групи, закріплено, що в разі виникнення у працівника міліції, податкової міліції або членів його сім'ї права на отримання грошової допомоги в розмірі, більшому за раніше виплачену суму, виплата проводиться за вирахуванням такої суми.

Згідно з п. 7 Порядку № 707 в редакції, яка була чинною станом на момент встановлення позивачу вперше інвалідності ІІІ-ї групи та діє на теперішній час, орган внутрішніх справ, орган державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, подає МВС та ДПА у семиденний строк з дня реєстрації документів висновок щодо можливості проведення грошової допомоги разом з документами, зазначеними у пунктах 4 і 5 цього Порядку, копією висновку службового розслідування за фактом поранення (контузії, травми або каліцтва) такого працівника, установлення групи інвалідності чи загибелі (смерті).

МВС та ДПА у десятиденний строк приймає рішення про призначення виплати і надсилає його разом із документами, зазначеними у пунктах 4 і 5, органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у якому проходив службу працівник міліції, податкової міліції, для проведення виплати.

Виплата грошової допомоги працівнику міліції, податкової міліції проводиться шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку, або через касу органу внутрішніх справ, органу державної податкової служби, у разі його загибелі (смерті) членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям.

Відповідно до п.п. 4, 11 Постанови № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Отже, законодавством, чинним на момент встановлення позивачу повторно інвалідності ІІІ-ї групи було регламентовано граничний строк - 2 роки, у межах якого після первинного встановлення інвалідності працівник міліції має право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, якщо йому встановлено вищу групу інвалідності.

При цьому, така норма має імперативний характер і жодних виключень з визначеного нею нормативного правила законодавством не передбачено.

Враховуючи зазначене, суд звертає увагу на те, що первинно ІІІ групу інвалідності позивачу було встановлено 04.04.2012 р., а повторно ІІІ групу інвалідності він набув лише 17.02.2017 р., тобто зі спливом вказаного дворічного строку, що зумовлює відсутність у нього достатніх та необхідних правових підстав для отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Разом з тим, суд зазначає, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності слід вважати дату, вказану у довідці МСЕК, і визначаючи обсяг соціальних прав особи, слід керуватися саме законодавством, яке було чинним станом на вказану дату.

Тож, при вирішення питання щодо наявності у позивача відповідних соціальних прав, а саме права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі у зв'язку зі встановлення повторно ІІІ групи інвалідності, необхідно застосовувати норми законодавства, чинного саме на дату її встановлення, тобто - 17.02.2017 р.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, в повній мірі виконано покладений на нього обов'язку щодо доказування правомірності вчинення оскаржуваних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову, вважає, що позовні вимоги являються не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 25009, іпн НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. В. Чміленка, 41, Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ) про стягнення одноразової грошової допомоги - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Дата складання та підписання рішення в повному обсязі 24 жовтня 2018 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула