Справа № 592/3305/18
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 592/3305/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Зеленського В.В.

суддів: Калитки О. М. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.08.2018 р. (суддя Фоменко І.М., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська обл., 40009, повний текст складено 21.08.18 р.) по справі № 592/3305/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1, позивач) звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Інспектора роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Інспектора роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо накладення на неї адміністративного стягнення;

- скасувати постанову серії ВР №26524 від 18.03.2018 р., винесену Інспектором роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про накладення на неї адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а справу закрити.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.08.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без задоволення.

Постанову Інспектора роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 ОСОБА_3 ВР №265824 від 18.03.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 залишено без змін.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.08.2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а саме визнати протиправними дії Інспектора роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо накладення на неї адміністративного стягнення та скасувати постанову серії ВР №26524 від 18.03.2018 р., винесену Інспектором роти №2 батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, про накладення на неї адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а справу закрити.

В обґрунтування вимог посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, зазначає, що судом першої інстанції не було з'ясовано фактичні обставини справи, надано неналежну оцінку доказам, так як наслідок, помилково встановлено, що позивачем здійснено проїзд перехрестя вул. ОСОБА_4 та вул. Першотравнева без зупинки, порушуючи вимоги знаки 2.2. "Проїзд без зупинки заборонено".

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Інспектора роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серія ВР №265824 від 18.03.2018 р. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 255 грн., а саме за порушення п.33.3.3 ПДР України, тобто за невиконання вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Позивач, вважаючи протиправними дії щодо накладення на нього адміністративного стягнення; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі такою, що підлягає скасуванню, а справу - закриттю, звернувся до суду.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту -КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Колегія суддів зауважує, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП стало , те що останній 18.03.2018 р., керуючи транспортним засобом TOYOTA AURIS 1.6, номерний знак НОМЕР_1, здійснив рух без зупинки, порушивши вимоги знаки 2.2 "Проїзд без зупинки", чим порушив п.33.3.3 ПДР України.

За змістом ст. 31 Закону "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Колегія суддів зазначає, що з оглянутого диску із відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, здійснила проїзд перехрестя вул. ОСОБА_4 та вул. Першотравнева.

Разом з тим, з вищевказаного відеозапису не вбачається можливим встановити факт того, що ОСОБА_1, здійснюючи проїзд вищевказаного перехрестя, не здійснила зупинку, порушуючи вимоги ПДР України, оскільки відсутня можливість ідентифікувати вимоги якого саме дорожнього знаку, як на думку відповідача, порушила остання, тим самим відсутні підстави для висновку про порушення позивачем вимог ПДР України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Отже, виходячи з зазначених обставин справи, в даному випадку відсудня належна доказова база, яка підтверджує факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок обґрунтовує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідності її скасування.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову по справі, дійшов неправомірного висновку про встановлених законом підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому приходить до висновку, що адміністративний позов в частині скасування постанови серії ВР №265824 від 18.03.2018 р., винесену Інспектором роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Пунктом 3 ч.3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Оскільки вимоги позивача про скасування постанову серії ВР №265824 від 18.03.2018 р., винесену Інспектором роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. є обґрунтованими та правомірними, колегія суддів вважає, що слід закрити справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Інспектора роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Так, обов'язковою ознакою рішень, дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

В силу ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

Колегія суддів зазначає, що не дії відповідача, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов'язковий характер.

Крім того, дії зі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами своїх повноважень, наданих чинним законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з приписами ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.08.2018 по справі № 592/3305/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ВР №265824 від 18.03.2018 р., винесену Інспектором роти № 2 Батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7