Справа № 431/3835/18
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17.10.20181295/18-Вих
Справа 431/3835/18
Провадження 2-а/431/51/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області у складі

судді Олійник С.В.,

за участю секретаря Яковенко А.Л.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні Старобільського районного суду в м. Старобільськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції особливого призначення ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У липні 2018 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 16 липня 2018 року серії БР №560289, винесеної інспектором взводу № 1 роти №3 батальйону патрульної поліції особливого призначення ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є протиправною та винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, будь-яких порушень правил дорожнього руху він не допускав, посилаючись на те, що відповідно технічний стан перевірено 02.07.2018 року, що підтверджується тимчасовою карткою перевірки технічного стану транспортного засобу.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив про законність своїх дій при розгляді справи та винесені постанови відносно ОСОБА_1, який в порушення правил дорожнього руху керував транспортним засобом, який підлягає обовязковому технічному контролю, однак своєчасно не пройшов.

Представник третьої особи СФГ «Золоте» Старобільського району ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно технічний стан автомобіля перевірено, чому не внесені ці відомості до бази не відомо.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач 16 липня 2018 року 17.07.15. об 11-50 годині на шосе Будівельників в м. Сєвєродонецьку Луганської області, керував автомобілем ГАРЗ-СС на шасі ГАЗ 3309, номерний знак НОМЕР_1, який підлягав обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п. 31.3 (б) ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 3 ст. 121 КУпАП, та щодо нього винесена постанова інспектором взводу № 1 роти №3 батальйону патрульної поліції особливого призначення ГУНП в Луганської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.5).

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП, а також відповідає змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 4 Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п'ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, відповідач інспектор взводу 1 роти 3 БПОП в Луганській області ОСОБА_2 під час винесення оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог ст.ст.222, 258 КУпАП та вищевказаної Інструкції.

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 31.3 «б» ПДР» вбачається, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: б) якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Підпунктом 3 пункту 3 Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ від 30.01.20012 року № 137, передбачено, що періодичність проходження обовязкового технічного контролю становить для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тони, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації щороку.

Згідно з ч. 3 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

На підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог позивач надав суду копію тимчасової картки стану транспортного засобу № 00621-18 (тимчасовий), з якого вбачається, що автомобіль ГАРЗ-СС на шасі ГАЗ 3309 справний, вантажний, вантажопідйомність більше 3,5 тони (а.с. 4).

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач керував транспортним засобом, який не пройшов обовязковий технічний контроль. Під час проведення перевірки працівником БПОП не було надано документ, що підтверджує проходження обовязкового контролю транспортним засобом, яким він керував, відповідно до Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженого Постановою КМУ від 30.01.2012 року № 137, яким передбачено, що власники вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тон щороку проходять технічний контроль. Посилання позивача, що тимчасова картка є підтвердженням проходження обовязкового технічного контролю, суд не приймає, оскільки є тимчасовою, а відповідно до порядку видається висновок, який вноситься до бази даних.

Таким чином, суд вважає, що дії інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції особливого призначення ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення не вбачається, тому суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 242-246 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції особливого призначення ГУНП в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за необґрунтованістю, а постанову серії БР № 560289 від 16.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 гривень - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційною інстанцією.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: 92714, вул. Зарічна, 38 с. Нижня Покровка, Старобільський район, Луганської області, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_2, адреса місцезнаходження: 93400, вул. Науки, 13/81, місто Сєвєродонецьк Луганської області.

Суддя Олійник С.В.