Справа № 826/22626/15
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Київ №826/22626/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві (далі - ГУ МВС України в м. Києві), Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - ГУ НП у м. Києві), Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дарницьке управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - Дарницьке УП), про визнання протиправними і скасування наказів в частині, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015р. представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з цим позо-вом, в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ ГУ МВС України в м. Києві від 12.09.2015 №606 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дарницького районного управління" у частині, що стосується позивача.

У подальшому представник позивача неодноразово подавав заяви про збільшення по-зовних вимог, які були прийняті судом, у зв'язку з чим суд залучив до участі у справі другого відповідача - ГУ НП у м. Києві. Також, ухвалою суду від 23.03.2016 (протокольною) суд за-лучив до справи третього відповідача - Дарницьке РУ ГУ МВС України в м. Києві і третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дарницьке УП.

У зв'язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями дана справа передана на розгляд судді Костенку Д.А.

Згідно з ч. 2 ст. 26 КАС України (у редакції до 15.12.2017) судовий розгляд справи розпочався спочатку.

В останній заяві про збільшення позовних вимог вх. №91957 від 13.12.2017 (а.с. 193-201), яка прийнята судом згідно з ухвалою від 13.02.2018, позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати наказ ГУ МВС в м. Києві від 12.09.2015 №606 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дарницького районного управління" в частині щодо позивача;

2) визнати протиправним та скасувати наказ ГУ МВС в м. Києві від 28.09.2015 №831 о/с "Щодо особового складу" в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ;

3) поновити позивача на посаді дільничного інспектора відділу міліції (з обслуговування житлових масивів "Стара Дарниця, "Нова Дарниця", "Харківський" та селища Бортничі) Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві на попередньому місці роботи з 28.09.2015 із збереженням спеціального звання;

4) стягнути з ГУ МВС України в м. Києві на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

5) зобов'язати ГУ НП в м. Києві зарахувати позивача на рівнозначну посаду в Дарниць-кому УП за умови подання ним заяви про проходження служби;

6) стягнути на користь позивача з МВС України за рахунок його бюджетних асигнувань 10400 грн. витрат на правову допомогу;

7) стягнути на користь позивача з МВС України за рахунок його бюджетних асигнувань 15000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди;

8) стягнути на користь позивача з МВС України за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 487,20 грн.;

9) встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

У зв'язку із зміною позовних вимог ухвалою суду від 13.02.2018 замінено відповідача - Дарницьке РУ ГУ МВС України у м. Києві на МВС України.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що всупереч ст. 14 Дисциплі-нарного статуту органів внутрішніх справ України позивач не був повідомлений про факт проведення службового розслідування та не міг реалізувати свої права, передбачені цим ста-тутом та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230. Також представник пози-вача зазначив, що у наданих позивачем при проведенні службового розслідування пояс-неннях він заперечив свою участь у подіях 20.08.2015, на підтвердження чого надав листок непрацездатності від 20.08.2015, в прийнятті якого йому було відмовлено. Вважає, що у матеріалах справи відсутні відомості стосовно причетності позивача до події, яка мала місце 20.08.2015, а висновки службового розслідування не підтверджені належними доказами. Крім того, наказ про звільнення позивача прийнято без врахування оцінки рівня його став-лення до виконання службових обов'язків.

Відповідач - ГУ МВС України в м. Києві заперечень на позов не подав.

Відповідач - ГУ НП у м. Києві подав заперечення, в яких просить відмовити у позові з підстав відсутності у нього правонаступництва ГУ МВС України в м. Києві. Відповідач заз-начає про неможливість поновлення позивача на рівнозначній посаді у органах Національної поліції, оскільки служба в органах внутрішніх справи не відносить до служби в поліції.

Відповідач - МВС України подав відзив, в якому просить відмовити в позові з тих підстав, що позивач ніколи не перебував у трудових (службових) відносинах з МВС України й останнє не порушувало його прав та інтересів.

Від Дарницького УП надійшли письмові пояснення, в яких зазначається, що третя осо-ба є структурним підрозділом ГУ НП у м. Києві, представництво якої здійснюється останнім.

Також у справі містяться заперечення від Дарницького РУ ГУ МВС України у м. Києві, однак, з огляду на заміну даного відповідача, суд не бере їх до розгляду.

З огляду на неприбуття до судового засідання 30.03.2018 усіх учасників справи та наявність клопотання від представника позивача і представника відповідача про розгляд справи за їх відсутності, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 12.09.2015 №606 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дарницького районного управління" за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні громадського порядку та пошкодженні автомобіля громадянина Б., що призвело до порушення вимог ст. 1 та. ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на дільничного інспектора міліції відділу міліції (з обслуговування житлових масивів "Стара Дарниця", "Нова Дарниця", "Харківський" та селища Бортничі) Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ (а.с. 9).

Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 28.09.2015 №831 о/с "Щодо особового складу" згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України на підставі наказу ГУ МВС України в м. Києві від 12.09.2015 №606 дільничного інспектора міліції відділу міліції (з обслуговування житлових масивів "Стара Дарниця", "Нова Дарниця", "Харківський" та селища Бортничі) Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_1 (М-126346) 28.09.2015 звільнено з органів внутрішніх справи у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з п.п. "є" (за порушення дисципліни) п. 64 (а.с. 39).

Спірні правовідносини виникли у сфері проходження публічної служби і стосуються правомірності звільнення працівника міліції із займаної посади.

Згідно із ст. 25 Закону України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" (в чинній на час спірних правовідносин редакції) (далі - Закон №565) працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність (ч. 1). При порушенні працівником міліції прав і законних інтересів громадянина міліція зобо-в'язана вжити заходів до поновлення цих прав, відшкодування завданих матеріальних збит-ків, на вимогу громадянина публічно вибачитися (ч. 2). Працівник міліції, який виконує свої обов'язки відповідно до наданих законодавством повноважень та у межах закону, не несе відповідальності за завдані збитки. Такі збитки компенсуються за рахунок держави (ч. 3). Дії працівника міліції можуть бути оскаржені у встановленому порядку до органів внутрішніх справ, суду або прокурору (ч. 4). Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку (ч. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.20106 №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) під службовою дисципліною розуміється дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни згідно із ст. 2 Дисциплінарного статуту вважається дисциплінарним проступком.

Частиною 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінар-них проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідаль-ність згідно з цим Статутом.

Згідно із ст. 12 цього Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внут-рішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплі-нарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попере-дження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спе-ціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений ст. 14 цього Статуту, який передбачає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учинено-го особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розсліду-вання (ч. 1); перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка прово-дить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояс-нення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплі-нарного стягнення (ч. 5); про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ (ч. 6); зміст наказу дово-диться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплі-нарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (ч. 8); при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо (ч. 10); у разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обме-житись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни (ч. 11); у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє (ч. 12); у разі повторного вчинення особою рядового або начальницького складу незначного проступку з урахуванням його нетя-жкості, сумлінного ставлення цієї особи до виконання службових обов'язків, нетривалого перебування на посаді (до шести місяців) та з інших поважних причин начальник може обмежитися раніше накладеним на таку особу дисциплінарним стягненням (ч. 13); звіль-нення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ч. 15).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №541/23073 (далі - Інструкція №230), підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у т.ч. скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службо-вих документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.

Зокрема, як передбачено пп. 2.2.1 п. 2.2 цієї Інструкції, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником в т.ч. у разі невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи внутрішніх справ завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Згідно з п. 5.4 цієї Інструкції якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (ч. 1). Зміст наказу доводиться до відома особи рядового і начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу (ч. 3).

Права особи рядового і начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування закріплені п.6.3 Інструкції №230, до них, зокрема, належать:

6.3.1. Отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

6.3.2. Брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

6.3.3. Висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його прово-дить(ять);

6.3.4. Відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близь-ких родичів, коло яких визначено законодавством України;

6.3.5. За письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розсліду-вання, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її сто-сується, крім випадків, визначених законодавством України;

6.3.6. Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Між тим, згідно з ч. 2 п. 6.3 цієї Інструкції забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового і начальницького складу пись-мового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи рядового і начальницького складу, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Підпунктом 6.2.2 п. 6.2 Інструкції №230 передбачено, що у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов'язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше двох осіб, одна з яких обов'язково повинна бути виконавцем. Акт у триденний строк з моменту складання в установленому порядку реєструється в канцелярії (секретаріаті) за місцем проходження служби виконавця, а в разі неможливості - в органі (підрозділі) внутрішніх справ, працівник якого допустив порушення, після чого вказаний акт приєднується до матеріалів службового розслідування.

У разі відмови особи надати пояснення на підставі ст. 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення, без складання акта. Факт відмови від надання пояснень відображається у висновку, що скла-дається за результатами проведеного службового розслідування.

У справі наявна копія висновку службового розслідування за фактом порушення дис-ципліни капітанами міліції ОСОБА_1 та ОСОБА_5, підписаний старшим інспек-тором з ОД ВІОС УКЗ ГУ МВС України в м. Києві майором міліції ОСОБА_6, т.в.о. начальника ВІОС УКЗ ГУ МВС України в м. Києві підполковником міліції ОСОБА_4, погоджений начальником УКЗ ГУ МВС України в м. Києві полковником міліції ОСОБА_7, затверджений начальником ГУ МВС України в м. Києві генерал-майором міліції ОСОБА_8 12.09.2015 (а.с. 10-13).

Згідно з цим висновком службове розслідування проведено на підставі наказу ГУ МВС України в м. Києві від 31.08.2015.

У висновку зазначено про те, що 20.08.2015 близько 00.47 на території автомобільної заправки "WOG", яка розташована на перехресті вулиць Здолбунівської та Сортувальної в м. Києві, дільничний інспектор міліції відділу міліції (з обслуговування житлових масивів "Стара Дарниця", "Нова Дарниця", "Харківський" та селища Бортничі) Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві капітан міліції ОСОБА_1 здійснив кілька пострілів у бік паркану з предмету, схожого на пістолет, після чого сів за кермо автомобіля "Kia Seed", номерний знак НОМЕР_1, та поїхав (а.с. 10-13).

У цей час, на заправці знаходились громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які зателефонували по спецлінії "102" та на власних автомобілях поїхали слідом за автомобілем "Kia Seed", номерний знак НОМЕР_1. По вул. Здолбунівській, 7-д в м. Києві автомобіль "Kia Seed", номерний знак НОМЕР_1 зупинився, з нього вийшов ОСОБА_1 та рукою розбив бокове скло автомобіля "Chevrolet Lacetti", номерний знак НОМЕР_2.

Опитаний у ході проведення службового розслідування капітан міліції ОСОБА_1 пояснив, що інформація, відображена у спецповідомленні не відповідає дійсності, оскільки на час вказаних подій 20.08.2015 він знаходився в м. Фастів Київської області, а ключі від автомобіля та технічний паспорт він передав своєму брату ОСОБА_11 Крім того, згідно з поясненнями позивача, пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями, знаходився за місцем проживання у сейфі.

Згідно з висновком службового розслідування, за вчинення дисциплінарного прос-тупку на ОСОБА_1 вирішено накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

У справі наявна копія листка непрацездатності КЗ "Фастівський Центр первинної медико-санітарної допомоги" (а.с. 14), згідно з якою в період з 20.08.2015 по 24.08.2015 та з 25.08.2015 по 28.08.2015 позивач перебував на лікарняному.

Також у справі наявні копії матеріалів перевірки за фактом зареєстрованим в журналі Єдиного обліку Дарницького РУ під №48667 від 08.09.2015 (№43522 від 20.08.2015 ) за звер-ненням гр. ОСОБА_10 (а.с. 47-88), надані на виконання ухвали суду від 05.11.2015 про витребування доказів.

Як вбачається з наданих матеріалів звернення ОСОБА_10 від 20.08.2015 було зареєстровано в Журналі єдиного обліку Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві за №43522 від 20.08.2015.

У той же день т.в.о. начальника Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_12 здійснено спецповідомлення начальнику ГУ МВС України в м. Києві генерал-майору міліції ОСОБА_8 за фактом вчинення хуліганства окремими працівниками відділу ДІМ Дарницького РУ, у зв'язку з надходженням до чергової частини по спецлінії "102" повідом-лення, яке було зареєстроване до Журналу єдиного обліку за №43522, копія якого міститься у справі (а.с. 72, 73).

Матеріали були направлені до Прокуратури Дарницького району міста Києва для прийняття рішення згідно з вимогами чинного законодавства. У подальшому матеріали повернулися з прокуратури до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві і були зареєс-тровані Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві за №48667 від 08.09.2015 та проведена перевірка.

Згідно з висновком перевірки, затвердженим начальником Дарницького РУ ГУ МВС в м. Києві 04.09.2015 (а.с. 49, 50), 20.08.2015 старшим дільничним інспектором Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві майором поліції ОСОБА_13, в порядку, передбаченому наказом МВС України від 10.10.2004 №1177, згідно з рапортом інспектора патрульної служби 2 роти, 2 батальйону Управління патрульної служби при МВС України в м. Києві рядового міліції ОСОБА_14 (патруль Форт - 0207 Police) 20.08.2015 за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська неподалік від вулиці Дніпровська Набережна, виявлено автомобіль НОМЕР_1, право на керування яким мав ОСОБА_11 та ОСОБА_1

В ході подальшої перевірки встановлено, що зі слів гр. ОСОБА_10 20.08.2015 близько 1-10 год. за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, у нього виник словесний кон-флікт з водієм зазначеного автомобіля, в результаті якого цей чоловік пошкодив скло в його автомобілі "Шевролет Лачетті" д/з НОМЕР_2, та втік, при цьому залишив свій автомобіль на місці події. Автомобіль KIA CEED д.н.з. НОМЕР_1 було доставлено до Дарницького РУ ГУ МВС України у м. Києві на зберігання та встановлення власника. Згідно з поясненнями гр. ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, між ним та ОСОБА_10 виник конф-лікт, в результаті чого саме він пошкодив автомобіль "Шевролет Лачетті" д/з НОМЕР_2 та в подальшому він відшкодував матеріальний збиток гр. ОСОБА_10 в повному обсязі. 05.09.2015 автомобіль НОМЕР_1 було повернуто власниці ОСОБА_15, також, як зазначено у висновку, гр. ОСОБА_10 вказав, що претензій до гр. ОСОБА_11 не має, так як матеріальний збиток відшкодовано в повному обсязі і просить з даного приводу перевірку не проводити.

За результатами перевірки ознак кримінального правопорушення не встановлено.

Як вбачається з цих доказів, під час події 20.08.2015 позивач перебував на лікарняно-му, а словесний конфлікт з ОСОБА_10 і пошкодження автомобіля останнього вчинено братом позивача - ОСОБА_11, що підтверджується поясненнями ОСОБА_10 від 26.08.2015, ОСОБА_11 від 26.08.2015, відібраними під час перевірки, копії яких містяться у справі (а.с. 77-79, 80-83). Доказів причетності до вказаної події позивача у мате-ріалах перевірки не має.

Таким чином, вказані докази підтверджують пояснення позивача, надані ним при про-веденні службового розслідування щодо своєї непричетності до вказаних подій.

Вказані докази ніким з учасників справи не заперечувалися, а обставини, які ними підтверджуються, ніким не спростовувалися. Відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у висновку службового розслі-дування, щодо підтвердження обставин порушення громадського порядку та пошкодження автомобіля гр. ОСОБА_10 саме позивачем.

За таких обставин, суд вважає, що всупереч вимог п. 5.4 Інструкції №230 з матеріалів службової перевірки не вбачається доведеного факту вини позивача у описаних у висновку від 12.09.2015 порушеннях службової дисципліни, що вказує на необґрунтованість висновків цієї перевірки.

Крім цього, суд вважає, що вирішуючи питання про застосування до особи того чи іншого виду дисциплінарного стягнення з урахуванням визначеного ст. 12 Дисциплінарного статуту переліку можливих дисциплінарних стягнень при встановленні обставин порушення особою службової дисципліни в обов'язковому порядку слід надавати оцінку тому, яким чином вчинені такою особою дії тягнуть за собою негативні наслідки та чи можна їх квалі-фікувати як службову невідповідність, недбалість або несумлінність, враховувати співрозмір-ність вчиненого особою дисциплінарного порушення тому чи іншому дисциплінарному стягненню з урахуванням службової характеристики такої особи, її заохочення, нагороди та дисциплінарні стягнення за період служби тощо. При цьому з урахуванням фактичних обставин виявленого дисциплінарного проступку більш суворе стягнення до особи, винної у його (проступку) вчиненню, може бути застосованим при неможливості обґрунтованого застосування менш суворого.

Судом досліджено наявний у справі послужний список позивача, зі змісту якого вба-чається, що з 2013р. позивач проходив службу на різних посадах в органах внутрішніх справ, протягом якої мали місце ряд дисциплінарних стягнень (а.с. 106-112). Водночас діючі дисци-плінарні стягнення у позивача, на час проведення службового розслідування, були відсутні (а.с. 111), що свідчить про невикористання відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача з посади інших можливих з точки зору співрозмір-ності вчиненого проступку дисциплінарних стягнень, а саме: 1) усного зауваження; 2) заува-ження; 3) догани; 4) суворої догани; 5) попередження про неповну посадову відповідність.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 11.11.2018 у справі №826/22625/15 (№К/9901/15821/18), в якій, між іншим, дослідженню та оцінці підлягали обставини проведення службової перевірки, оформленої висновком від 12.09.2015, стосовно ОСОБА_5

Таким чином, доводи позивача про необґрунтованість висновків службового розсліду-вання з огляду на неврахування пояснень позивача та щодо неспівмірності накладеного дис-циплінарного стягнення, які підтверджуються дослідженими судом доказами і відповідають висновкам Верховного Суду у подібній справі та не були спростовані відповідачами, свідчать про необґрунтованість накладеного на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із органів внутрішніх справ, що є підставою для задоволення вимог про визнання протиправними і скасування наказів ГУ МВС в м. Києві від 12.09.2015 №606 і від 28.09.2015 №831 о/с у частині, що стосується позивача.

Щодо посилання позивача на відсутність повідомлення його про факт і підстави проведення щодо нього службового розслідування, то відповідач до суду не надав доказів протилежного. Однак, представник позивача у позовній заяві зазначає та підтверджується змістом висновку службового розслідування, що при його проведенні позивача опитували і надані позивачем пояснення стосувалися події 20.08.2015, що спростовує твердження пози-вача про необізнаність із вказаним службовим розслідуванням і підставами його проведення, у зв'язку з чим такі твердження позивача не є підставою для висновку про протиправність рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи, що позивача із займаної посади звільнено без законної підстави, чим порушено його право на працю, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимоги про поновлення на посаді в органах внутрішніх справ, з якої його було звільнено.

Заперечення відповідачів щодо відсутності підстав для поновлення позивача на службі у зв'язку із ліквідацією органів внутрішніх справ, суд відхиляє з тих підстав, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" ліквідовано як юридичні особи публічного права ГУ МВС України в м. Києві () та Дарницьке РУ ГУ МВС України в м. Києві (), однак, на час вирішення спору по суті, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні записи про припинення названих юридич-них осіб, триває процедура ліквідації.

Водночас заявлена позивачем вимога про зобов'язання ГУ НП в м. Києві зарахувати позивача на рівнозначну посаду в Дарницькому УП за умови подання ним заяви про прохо-дження служби задоволенню не підлягає, оскільки, які вірно зазначено ГУ НП у м. Києві не є правонаступником ГУ МВС України в м. Києві, а служба в органах внутрішніх справ не відноситься до служби у поліції, доступ до якої здійснюється на підставах, передбачених Законом України "Про Національну поліцію".

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постано-вою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавс-твом, - на число календарних днів за цей період.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 07.02.2018 №К/9901/2109/17 (№814/183/17).

Між тим, у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" зазначається про те, що задовольняючи позовні вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Згідно з довідкою Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 24.11.2016 №135 про доходи сума нарахованого позивачу грошового забезпечення за останні два місяці робо-ти, що передували звільненню, становить 6132,38 грн. (за липень 2015р. - 3288,38 грн., за серпень 2015р. - 2844 грн.) (а.с. 175). Відповідно до цієї ж довідки середньоденне грошове забезпечення позивача становить 98,91 грн.

Період, за який позивачу необхідно здійснити виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починається з першого дня після звільнення і займаної посади, а саме - з 29.09.2015, по день рішення суду про поновлення позивача на роботі - 26.10.2018, та становить 1124 дні. При цьому, судом враховано, що графік роботи (режим праці) позивача не передбачав вихідних днів, тому при обчисленні тривалості вимушеного прогулу суд виходив з кількості календарних днів, що минули з моменту звільнення позивача до дати винесення рішення суду у справі.

Оскільки позовна заява про поновлення позивача на посаді розглядається судом біль-ше року не з вини позивача, стягненню підлягає середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, який становить 111174,84 грн. (98,91 грн. х 1124 днів).

Щодо вимоги про стягнення з МВС України моральної шкоди у розмірі 15000 грн., то суд вважає дану вимогу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на недоведеність позивачем завдання йому вказаним відповідачем моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з прийняттям оскаржуваних наказів, які стали підставою звільнення позивача із займаної ним посади.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду з позовом про визнання протиправним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачем сплачено судовий збір у сумі 487,20 грн. згідно з наявною у справі квитанцією від 28.08.2015 №3.

Оскільки дана вимога задоволена судом, то вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача з бюджетних асигнувань ГУ МВС України в м. Києві.

Щодо вимог про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення позивача, поновлення його на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач був звільнений від сплати судового збору.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то за її подання судовий збір не справляється згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Вимога про зобов'язання ГУ НП в м. Києві зарахувати позивача на рівнозначну посаду в Дарницькому УП була вперше пред'явлена позивачем у заяві про збільшення позовних вимог 01.02.2016 (а.с. 103), але судовим збором у розмірі 551,20 грн., чинному на момент подання цієї заяви, оплачена не була.

Оскільки у задоволенні цієї вимоги відмовлено, а судовий збір у розмірі 551,20 грн. залишився не сплаченим, то вказана сума підлягає стягненню з позивача за відповідними реквізитами, визначеними для зарахування судового збору при зверненні до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Пунктом 1 ч. 3 с. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В уточненій позовній заяві представником позивача адвокатом ОСОБА_16 (свідоц-тво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4391/10 (а.с. 18)) заявлено вимогу про стягнення на користь позивача з МВС України за рахунок його бюджетних асигнувань 10400 грн. витрат на правову (правничу) допомогу у справі (а.с. 200).

На підтвердження заявлених витрат до суду надано акт прийому-здачі виконаних робіт від 11.12.2017 на загальну суму 10400 грн. (а.с. 203), згідно з яким відповідно до п. 1 Договору про надання правової допомоги від 16.09.2015 №НЗ-СОМ/09 Адвокат ОСОБА_3 (Виконавець) надав позивачу (Замовник) визначені Договором послуги, а саме:

1) участь у судових засіданнях (5 судових засідань) - затрачено 2 години - сума 1300 грн.;

2) ознайомлення з матеріалами судової справи та зняття копій за допомогою власних технічних засобів - затрачена 1 година - сума 600 грн.;

3) аналіз і вивчення матеріалів щодо підстав незаконного звільнення та напрацювання правової позиції - затрачено 3 години - сума 1900 грн.;

4) складання адміністративного позову та позовних заяв про збільшення позовних вимог - затрачено 6 годин - сума 3800 грн.;

5) збір і вивчення документів, підготовка та оформлення клопотань - затрачено 3 години - сума 1900 грн.;

6) підготовка пояснень до адміністративного позову - затрачено 1,5 години - сума 900 грн.

Зазначена у акті сума 10400 грн. сплачена позивачем на користь адвоката згідно з наданою до суду квитанцією до прибуткового касового ордеру №ПД-СОМ/09 (а.с. 202).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст. 134 КАС України, якою не обмежено розміру таких витрат, що, зокрема, підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі №813/1011/17 (№К/9901/25260/18).

За змістом п. 1 ч. 3 цієї статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу прав-ничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і вико-наних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або тре-тьою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6 і 7 ст. 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6). Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення вит-рат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

У справі, яка розглядається, клопотань про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу не надходило.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 9 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що надані суду матеріали доводять факт понесення позивачем в даній адміністративній справі витрат на правову допомогу, надану адвокатом ОСОБА_3 на підставі договору від 16.09.2015 №НЗ-СОМ/09, у загальному розмірі 10400 грн.

Частиною 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Даний позов містить шість позовних вимог, чотири з яких судом задоволені.

З урахуванням часткового задоволення позову та згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України витрати позивача на правову допомогу у сумі 6933,33 грн. (10400 грн./4*6) підлягають стягненню на його користь з бюджетних асигнувань ГУ МВС України в м. Києві.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, то суд такої необхідності не вбачає, з огляду на відсутність достатніх підстав вважати, що виконання цього рішення є неможливим або утрудненим.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді у відносинах публічної служби. А тому рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 140, 241-246, 250, 371, пп. 10 п. 1 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 част-ково.

2. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Міністерства вну-трішніх справ України в м. Києві від 12.09.2015 №606 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дарницького районного управління" у частині притяг-нення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.

3. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 28.09.2015 №831 о/с "Щодо особового складу" у частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора відділу міліції (з обслуговування житлових масивів "Стара Дарниця, "Нова Дарниця", "Хар-ківський" та селища Бортничі) Дарницького районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві з 29.09.2015 із збереженням спеціального звання.

5. Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29.09.2015 по 26.10.2018 у розмірі 111174,84 грн. (сто одинадцять тисяч сто сімдесят чотири гривні 84 коп.) (без урахування податків та інших обов'язкових платежів, що підлягають утриманню).

6. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову в іншій частині.

7. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 2967,30 грн. (дві тисячі дев'ятсот шістдесят сім гривень 30 коп.) допустити до негайного виконання.

8. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві.

9. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 6933,33 грн. (шість тисяч дев'ятсот тридцять три гривні 33 копійки) за раху-нок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві.

10. Стягнути із ОСОБА_1 до Державного бюджету судо-вий збір у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок) за такими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 4021, код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу: код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа).

Позивач: ОСОБА_1;

АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_4.

Відповідачі:

1) Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві;

01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, .

2) Головне управління Національної поліції у м. Києві;

01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, .

3) Міністерство внутрішніх справ України;

01024, м. Київ, вул. Богомольця, 10, .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

Дарницьке управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві;

02068, м. Київ, вул. Кошице, 3-а, код ЄДРПОУ відсутній.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293, 295-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко