Справа № 1740/2486/18
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
26 жовтня 2018 року м. Рівне №1740/2486/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискін С.А., розглянувши клопотання представника позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партнер"
до Начальника Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_2
провизнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партнер" до Начальника Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_2 про: визнання протиправними дій Начальника Управління Держпраці у Рівненській області ОСОБА_2, щодо складання постанови про накладення штрафу від 28.08.2018 №РВ 202/957/000336/Т8-ФС, якою на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партнер" накладено штраф в сумі 2 568 870 грн.; скасування постанови про накладення штрафу від 28.08.2018 №РВ 202/957/000336/ТД-ФС як незаконної.
- зупинення дії постанови про накладення штрафу від 28.08.2018 №РВ 202/957/000336/ТД-ФС;
- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу від 28.08.2018 №РВ 202/957/000336/ТД-ФС у виконавчому провадженні №57418126 Сарненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Рівненській області.
На обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначає, що 19.10.2018 до ТзОВ "ОСОБА_1 Партнер" поштою надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 57418126 від 17.10.2018 на виконання оскаржуваної в межах даної справи постанови про накладення штрафу від 28.08.2018 №РВ202/957/000336/ТД-ФС. Вказує на те, що позивач не має наміру сплачувати у добровільному порядку накладений на нього оскаржуваною постановою штраф. Зазначає, що чинним законодавством не передбачено зупинення дії та виконання постанов органів Держпраці про накладення штрафів у разі оскарження останніх у судовому порядку. Тому вважає, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. За таких обставин, вважає, що виникла необхідність забезпечення позову з підстав, передбачених ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України та просить задовольнити клопотання про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про необхідність її часткового задоволення, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що в період з 07.08.2018 по 08.08.2018 уповноваженою особою відповідача проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партнер", за результатами чого було складено акт від 08.08.2018 №РВ202/957/АВ.
На підставі такого акта перевірки Управління Держпраці у Рівненській області 28.08.2018 прийняло постанову №РВ202/957/000336/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партнер" у загальному розмірі 2 568 870, 00 грн.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.
Ухвалою суду від 17.10.2018 відкрито загальне позовне провадження у даній справі.
Водночас, як встановлено судом, 17.10.2018 державним виконавцем Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №57418126 з примусового виконання постанови про накладення штрафу від 28.08.2018 №РВ 202/957/000336/ТД-ФС.
Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.
Так, відповідно до ч. 1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст.150 КАС України).
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст.150 КАС України).
Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Згідно з Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України (як суду касаційної інстанції до 15.12.2017) "Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ" від 29.09.2016 року №14 забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно, загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою позивача можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.
Суд зазначає, що позивач в заяві про забезпечення позову не навів очевидних ознак протиправності оскарженої постанови про накладення штрафу.
Подання адміністративного позову, предметом якого є визнання рішення протиправним, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Крім того, на переконання суду, забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу фактично є ухваленням рішення без розгляду справи по суті та не відповідає меті застосування інституту забезпечення позову.
Відтак, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, шляхом зупинення дії індивідуального акта.
Щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови про накладення штрафу №РВ202/957/000336/ТД-ФС, виданої 28.08.2018 Управлінням Держпраці в Рівненській області, суд зазначає наступне.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Вжиття заходів забезпечення гарантує виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_3 проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.
Відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Управління Держпраці у Рівненській області від 28.08.2018 №РВ202/957/000336/ТД-ФС, про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, яка є предметом оскарження в даній справі, зумовлює примусове виконання такої постанови та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон № 1404-VIII).
Вказане, в свою чергу, може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції, яка є спірною, а й витрат виконавчого провадження, а також арешт його майна.
Таким чином запропонований позивачем захід забезпечення позову стосуються предмету позову і є співмірним з позовними вимогами.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Частиною 1 статті 35 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.
Наведені фактичні обставини дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, внаслідок вчинення державними виконавцями виконавчих дій на підставі оскаржуваної постанови відповідача, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на наведене, відповідно до пункту 1 частини другої статті 150, пункту 1 частини першої статті 151 КАС України суд вважає наявними підстави для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими особами від 28.08.2018 №РВ202/957/000336/ТД-ФС.
Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, відповідно до абз.2 п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 №2 встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Виходячи з наведеного, заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 150-157, 256 КАС України, суд
Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови про накладення штрафу від 28.08.2018 №РВ202/957/000336/ТД-ФС у виконавчому провадженні №57418126, - до набрання судовим рішенням у справі №1740/2486/18 законної сили.
В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу складено 26.10.2018

Суддя Борискін С.А.