Справа № 2а-7895/12/1370
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

23 жовтня 2018 року

справа №2а-7895/12/1370

адміністративне провадження №К/9901/8212/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року у складі судді Лунь З.І. та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у складі суддів Качмара В.Я., Мікули О.І., Рибачука А.І. у справі №2а-7895/12/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

10 вересня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Укрзахідавтоспецмаш» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування податкових повідомлень-рішень від 28 серпня 2012 року № та № , з мотивів безпідставності їх прийняття.

30 січня 2013 року постановою Львівського окружного адміністративного суду позов Товариства задоволено повністю, скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 28 серпня 2012 року № та № .

28 квітня 2015 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року щодо скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 28 серпня 2012 року № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 1291,25 гривня (основний платіж 1033 гривні, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 258,25 гривень) та № в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1032,50 гривні (основний платіж 826 гривень, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 206,50 гривень) скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову в цій частині відмовити. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року в частині розподілу судових витрат змінити, а в решті залишити без змін.

21 травня 2015 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акту перевірки в розрізі шести контрагентів та наводить нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

22 травня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу № 2а-7897/12/1370 з Львівського окружного адміністративного суду.

Товариством заперечення або відзив на касаційну скаргу податкового органу до Суду не надавались, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті.

07 липня 2016 року справа №2а-7897/12/1370 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

24 січня 2018 року справа №2а-7897/12/1370 разом з матеріалами касаційного провадження К/9901/8212/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 33169349, перебуває на податковому обліку з 22 вересня 2006 року, є платником податку на додану вартість, основним видом його діяльності є оптова торгівля іншими машинами та устаткуванням, ремонт і технічне обслуговування машин та устаткування для добувної промисловості й будівництва, оренда будівельних машин та устаткування, діяльність автомобільного вантажного транспорту, технічне обслуговування та ремонт автомобілів, будівництво будівель, отримав ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури строком дії з 09 червня 2010 року по 09 червня 2013 року.

Податковим органом у липні - серпні 2012 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог зокрема податкового законодавства при взаєморозрахунках з восьма контрагентами, результати якої викладені в акті перевірки від 09 серпня 2012 року №552/2200/33169349 (далі - акт перевірки).

Керівником податкового органу 28 серпня 2012 року прийняті податкові повідомлення-рішення згідно пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України на підставі акту перевірки.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у сумі 369 477 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 94082 грн. 25 коп.

Правовою підставою збільшення податку на додану вартість наведені положення підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, підпункти 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у сумі 516277 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 127940 грн. 50 коп. Правовою підставою збільшення податку наведені порушення положень підпункту 5.2.1, пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», пункт 134.4 статті 134, підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, підпункти 138.8.5, 138.1.1 пункту 138.1, пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції застосовані на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Податковий орган доводить склад податкових правопорушень щодо завищення валових витрат та податкового кредиту посиланням на власну оцінку взаємовідносин позивача з його контрагентами-продавцями, використавши при цьому акти перевірок останніх, зробивши висновки про фіктивність (безтоварність, нереальність) господарських операцій між ними.

Судами попередніх інстанцій здійснено системний аналіз норм Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22 липня 1997 року №283/97-ВР, Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97, Податкового кодексу України, повно та всебічно досліджені долучені до матеріалів справи первинні документи, якими зафіксовані факти здійснення господарських операцій, на підставі яких сформовані дані бухгалтерського обліку цих операцій. Висновуючись на аналізі норм та дослідженнях, суди дійшли висновку про те, що твердження відповідача про нікчемність (безтоварність, фіктивність) господарських операцій позивача з його контрагентами Приватним підприємством «Аеромакс-Сервіс», Приватним підприємством «МКМ-Сервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Доміно-2010», Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамант СТ», Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропульсар», Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада і К», а відповідно заниження податку на прибуток та податку на додану вартість, не обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Судами попередніх інстанцій встановлена та підтверджена реальність, товарність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Щодо взаємовідносин позивача з Приватним підприємством «Аеромакс-Сервіс» судами попередніх інстанцій досліджені договори від 01 жовтня 2010 року, 02 листопада 2010 року, 05 листопада 2010 року на поставку будівельних матеріалів, від 25 жовтня 2010 року на поставку верстатів, від 23 листопада 2010 року, 26 листопада 2010 року, 06 грудня 2010 року, 06 грудня 2010 року, 29 грудня 2010 року на поставку комплектуючих для проведення ремонтних робіт автотехніки, видаткові та податкові накладні, подорожні листи про транспортування придбаного товару власним транспортом, документами про здійснену оплату за поставлений товар.

Щодо взаємовідносин позивачем з Приватним підприємством «МКМ-Сервіс» предметом досліджень судів попередніх інстанцій були договори від 05 жовтня 2010 року, 08 жовтня 2010 року, 14 жовтня 2010 року, 14 жовтня 2010 року, 22 жовтня 2010 року, 01 листопада 2010 року, 10 листопада 2010 року, 12 листопада 2010 року, від 30 листопада 2010року, 01 грудня 2010 року, 01 грудня 2010 року, 20 грудня 2010 року, 27 грудня 2010 року на поставку комплектуючих для проведення ремонтних робіт автотехніки, видаткові та податкові накладні, подорожні листи про транспортування придбаного товару власним транспортом.

Щодо взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Доміно-2010» судами попередніх інстанцій досліджені видаткові та податкові накладні від 31 березня 2011 року, 17 серпня 2011 року про придбання комплектуючих для проведення ремонтних робіт автотехніки, документи щодо транспортування придбаного товару, доручення на отримання відповідних товарів.

Щодо взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамант СТ» судами попередніх інстанцій досліджені видаткова та податкова накладна від 20 січня 2012 року про придбання комплектуючих для проведення ремонтних робіт автотехніки, документами щодо транспортування придбаного товару, платіжним дорученням.

Щодо взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропульсар», судами попередніх інстанцій досліджені видаткові та податкові накладні від 12 квітня 2011 року, 12 травня 2011 року, 18 травня 2011року, 06 червня 2011 року про придбання комплектуючих для проведення ремонтних робіт авто техніки.

Щодо взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада і К», судами попередніх інстанцій досліджені видаткові та податкові накладні за 2010-2011 роки про придбання комплектуючих для проведення ремонтних робіт автотехніки, довіреностями на отримання товару.

За результатами здійснених досліджень суди попередніх інстанцій дійшли висновку про їх належність та взаємозв'язок придбаного товару (продукції) із господарською діяльністю позивача (основними видами його діяльності), правильно враховано ту обставину, що придбані позивачем у вказаних контрагентів товари, використані ним у своїй господарській діяльності - перебувають на балансі та на складах, використані при виконанні робіт за підрядним договором, для ремонту авто, сільгосптехніки тощо, та реалізовані, що підтверджується відповідними первинними документами, які отримали належну оцінку.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що встановлені обставини свідчать про використання позивачем в оподатковуваних операціях у межах своєї господарської діяльності товарів придбаних у цих (шести) контрагентів позивача, та спростовують твердження відповідача про безтоварність господарських операцій із такими контрагентами.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акту перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаної позивачем продукції.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер, встановлено судами попередніх інстанцій, що доводить правомірність формування позивачем, як витрат, так і податкового кредиту по факту придбання товару (продукції) та спростовують висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відсутність підстав збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Неприйнятним є довід податкового органу про неможливість проведення звірок податковими органами з контрагентами позивача, як доказу податкових правопорушень, з огляду на те, що зафіксовані актами податкових органів факти неможливості проведення звірки посвідчують виключно цю обставину і жодним чином не впливають на склад податкового правопорушення в розумінні статті 109 Податкового кодексу України.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентами позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає, що відсутність складу податкових правопорушень, покладених податковим органом в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, доводить протиправність визначення грошових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість, застосування штрафних (фінансових) санкцій з цих податків і, як наслідок, унеможливлює прийняття позиції податкового органу про правомірність прийняття ним спірних податкових повідомлень - рішень.

Верховний Суд визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції, в частині залишеній без змін судом апеляційної інстанції, - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року, у частині залишеній без змін судом апеляційної інстанції, у справі №2а-7895/12/1370 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер