Справа № 825/2169/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2169/18 Суддя (судді) першої інстанції: Д`яков В.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 (м. Чернігів, повний текст виготовлено 03.07.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Чернігівський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, виражене у формі Протоколу № 44 від 04.05.2018; зобов`язання призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року (пп. б п. 1 ст. 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ - 00034022) про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІI-ої групи інвалідності, викладене у формі Протоколу № 44 від 04.05.2018. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням позивачу ІІI-ої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач МОУ подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Міністерством оборони України порушено вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, оскільки протиправно відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності III групи.

Свою правову позицію відповідач обґрунтовує тим, що оскільки позивач проходив військову службу у Прикордонних військах КДБ СРСР, то виплата одноразової грошової допомоги здійснюється Державною прикордонною службою України, а не Міністерством оборони. Оскільки позивач проходив строкову військову службу, а інвалідність йому встановлена більше ніж через три місяці після звільнення із служби, позивач не має права на виплату одноразової грошової допомоги. Позивач проходив військову службу у збройних силах СРСР не будучи громадянином України.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої встановлено, що позивач з 12.11.1985 по 17.12.1987 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та у період з 01.11.1987 по 30.11.1987 брав участь у виконання інтернаціонального обов`язку у Демократичній Республіці Афганістан, що підтверджується копією військового квитка позивача серії НОМЕР_3 від 05.11.1985, обліково-послужною карткою форми № 6 та довідкою Чернігівського об`єднаного міського військового комісаріату № 271 від 14.08.2014 (а.с.17-19).

Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , позивач отримав поранення, яке, згідно з протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 15.01.2018 № 99, пов`язане з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії (а.с.23).

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 15.03.2018 серії АВБ 058387, ОСОБА_1 встановлено III групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням позивачем обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, безтерміново (а.с.26).

04.04.2018 позивачем на адресу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено заяву про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби, з пакетом відповідних документів (а.с.27).

Листом № 5/1402 від 10.04.2018 військовим комісаром Чернігівського обласного військового комісаріату заяву позивача від 04.04.2018, з пакетом відповідних документів, направлено на розгляд комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, для прийняття рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (а.с.28).

04.05.2018 комісією Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення про відмову у призначені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим фактом, що останній, на день звільнення, проходив службу в Прикордонних військах КДБ СРСР. Водночас, витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу у Прикордонних військах, мають здійснюватися Державною прикордонною службою України, а не Міністерством оборони України. (Протокол засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 44 від 04.05.2018) (а.с.29).

Вважаючи оскаржуване рішення відповідача, викладене у формі Протоколу засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 44 від 04.05.2018, протиправним та таким, яке підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Згідно ст. 41 Закону України № 2232-XII від 25.03.1992 «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги квітень 2018 року) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини дев`ятої ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги квітень 2018 року) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою КМ України № 975 від 25.12.2013 (в редакції від 15.11.2017 на час звернення позивача за отриманням допомоги) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Отже, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, а саме Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 в редакції від 08.02.2018.

Згідно п. 6 частини другої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 в редакції від 08.02.2018 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Тобто, п. 6 частини другої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 в редакції від 08.02.2018 для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до якого обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 08.02.2018 після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

Оскільки, позивачу вперше встановлена інвалідність більше ніж через 30 років після звільнення зі строкової військової служби, право на отримання одноразової грошової допомоги за статтею 16 Закону № 2011-ХІІ у позивача відсутнє.

Тому, посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що позивач не має права на виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що інвалідність встановлена більше ніж через три місяці після звільнення зі служби заслуговують уваги, так як спростовують висновки суду першої інстанції.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.10.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна