Справа № 0840/2927/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 жовтня 2018 року (16 год. 00 хв.)Справа № 0840/2927/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача - Русінова Т.Ю.,

відповідача - Тоцька Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А.М. КУЗЬМІНА" (69008, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 81)

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А.М. КУЗЬМІНА" (далі - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 10.07.2018.

Ухвалою суду від 23.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.08.2018.

15.08.2018 відкладено підготовче засідання на 25.09.2018.

Ухвалою суду від 25.09.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 08.10.2018.

Ухвалою суду від 08.10.2018 відкладено підготовче засідання на 18.10.2018.

18.10.2018 закрито підготовче провадження та за клопотанням сторін призначено судове засідання на той же день.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, зокрема зазначив, що ним були надані всі необхідні документи та пояснення, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинами з TOB «Дніпротехмет» (), TOB "ВЕРАГРУП" (), TOB "Моноліт-1" (), TOB "ВІНМАКС ГРУП" (), TOB "ЄПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ" (), TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ" (). Вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення порушує права та охоронювані законом інтереси ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А.М. КУЗЬМІНА" у сфері публічно-правових відносин, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС в період з 21.04.2018 по 17.05.2018 проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ № від 19.04.2018 за березень 2018 року з врахуванням уточнюючого розрахунку № від 16.05.2018, про що складено акт камеральної перевірки №268/28-10-47-06/00186536 від 17.05.2018.

В зазначеному акті камеральної перевірки вказано, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» порушено вимоги абз. "а" п.198.1. п.198.2, п.198.3, ст.198, п.200.1, абз. «б» та абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та пп.1 п.4 Розділу V "Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21 в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податкової декларації за березень 2018 року на суму 638 584,00 грн.

Не погодившись із вказаним актом, позивачем було надано заперечення на акт №115-68 від 29.05.2018.

Відповіддю №28601/10/28-10-47-06 від 05.07.2018 податковий орган повідомив позивача, що з урахуванням результатів позапланової виїзної перевірки, оформленої актом від 03.07.2018 №64/28-10-47-06/00186536, висновки камеральної перевірки правомірні та документально обґрунтовані, підстав для задоволення заперечень позивача немає.

В період з 05.06.2018 по 23.06.2018 відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДФС від 04.06.2018 №1021 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань, що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ТОВ "Моноліт-1" (), ТОВ "ВІНМАКС ГРУП" (), ТОВ "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ" (), ТОВ «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ» (), ПП НВФ «ПРОМХІМЕКСПОРТ-2005» () за період березень 2018року, про що складено акт №64/28-10-47-06/00186536 від 03.07.2018.

У висновках акту зазначено про порушення позивачем абз. "а" п.198.1. п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. «в» п.200.4 ст.200 ПКУ, п.5 розділу ІІІ, пп.1 п.4 Розділу V "Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.16р. №216 в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податкової декларації за березень 2018 року на суму 638 584 грн.

05.07.2018 позивачем надані заперечення на акт №64/28-10-47-06/00186536 від 03.07.2018 за №115-80 від 05.07.2018.

Відповідачем надана відповідь №29134/10/28-10-47-06 від 09.07.2018, в якому вказано, що висновки акту №64/28-10-47-06/00186536 від 03.07.2018 є правомірними та документально обґрунтовані.

На підставі акта перевірки №64/28-10-47-06/00186536 від 03.07.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2018, яким зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на суму 638 584,00 грн., застосовано штрафні санкції 319 292,00 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення - рішення № від 10.07.2018 протиправними позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Судом встановлено, що позивач за перевіряємий період мав фінансово - господарські операції з TOB «Дніпротехмет», TOB "ВЕРАГРУП", ПП НВФ «Промхімексспорт - 2005», TOB "ВІНМАКС ГРУП", TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ", TOB "СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ", TOB "Моноліт-1".

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «Дніпротехмет», судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 80580,00 грн. на підставі податкових накладних складених та зареєстрованих в ЄРПН TOB «Дніпротехмет» з номенклатурою дрібняк коксовий КМ-1.

Відповідач зазначає, що в ході проведення перевірки реальності здійснення господарських взаємовідносин ПрАТ «Дніпроспецсталь» з TOB «Дніпротехмет», за результатами аналізу податкової звітності та інформації наявної в АС «Податковий блок» та Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено відсутність придбання дрібняка коксового та вугілля TOB «Дніпротехмет» у підприємств зазначених в сертифікатах якості (ПАТ «Євраз Баглійкокс», TOB «Союз - метал», ДП «Селидвугілля»). Таким чином, TOB «Дніпротехмет» не є виробником реалізованої продукції, та не здійснювало придбання дрібняка коксового у підприємств зазначених в сертифікатах якості або у інших виробників вугільної продукції. Щодо подальшого придбання продукції дрібняка коксового вищезгаданим постачальником встановлено відсутність подальшого придбання або зареєстрованих податкових накладних з номенклатурою «Дрібняк коксовий КМ-1» в адресу такого підприємства, воно не є платником збору за користування надрами (видобування корисних копалин), не надає звітність з рентної плати за користування надрами, не має достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів, таким чином не може бути виробником вугільної продукції., податковий кредит формують за рахунок придбання продуктів харчування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що взаємовідносини між TOB «Дніпротехмет» та ПрАТ «Дніпроспецсталь» у березні 2018 року здійснювались за договором №11140792 від 04.12.2014, предмет якого «феросплави та інші матеріали», що підтверджується матеріалами справи.

Реальність господарських операцій підтверджуються первинними документами, а саме: видатковими накладними, прибутковими ордерами, товаро - транспортними накладними, витягами з оборотно - сальдової відомості та накладними на відпуск, які містяться в матеріалах справи.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB "ВЕРАГРУП" , судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ«Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 228 328,02 грн. на підставі податкових накладних складених та зареєстрованих в ЄРПН TOB «Верагруп» (код 40890204) з номенклатурою алюміній вторинний АВ-87.

Взаємовідносини між TOB «Верагруп» та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в березні 2018 року відбувались на підставі договору №11160749 від 12.12.2016, предмет якого феросплави та інші матеріали.

Відповідач зазначає, що в наданих сертифікатах якості підписаних директором та скріплених печаткою TOB «Верагруп» відсутня інформація щодо джерела походження реалізованого товару, а також щодо отримувача товару. В адресу TOB «Верагруп» оформлено від TOB «METTEX ВТ» податкові накладні з аналогічною номенклатурою.

В свою чергу в адресу TOB «METTEX ВТ» було виписано податкові накладні від TOB "ФТОР КОРП" (), у якого відсутнє придбання реалізованого товару, податковий кредит формує за рахунок придбання соняшникової олії, інформація щодо основних засобів та кількості працівників відсутня та TOB "ГЕРМЄС" (), у якого відсутнє придбання реалізованого товару, податковий кредит формує за рахунок придбання вантажних автомобілів, інформація щодо основних засобів та кількості працівників відсутня

Враховуючи вищенаведене, відповідач зазначає про неможливість здійснення господарської операції з придбання ПрАТ «Дніпроспецсталь» алюмінію вторинного марки АВ-87 у TOB «Верагруп» у зв'язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB "ВІНМАКС ГРУП", судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 105325,44 грн. на підставі податкової накладної складеної та зареєстрованої в ЄРПН TOB "ВІНМАКС ГРУП" з номенклатурою алюміній вторинний АВ87.

Взаємовідносини між TOB "ВІНМАКС ГРУП" та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в березні 2018 здійснювались на підставі договору №11170341 від 01.06.2017, предмет якого феросплави.

Відповідач зазначає, що згідно аналізу податкової звітності та податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН встановлено, що TOB "ВІНМАКС ГРУП" не є виробником товару реалізованого в адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь».

Згідно проведеного аналізу даних ЄРПН встановлено факт реєстрації податкової накладної від TOB "ДОБРОБУТ 2016" () в адресу TOB "ВІНМАКС ГРУП" з номенклатурото- чушка алюмінієва AB 87, далі по ланцюгу від TOB "СОРДЕФ" () та TOB "АРТВІЛ" ().

Враховуючи те, що у зазначених вище підприємств, відсутні трудові та матеріальні ресурси для виробництва, а також відсутня закупка та імпорт (використовувалась інформація комп'ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем державної фіскальної служби: АІС «Податковий блок», та Єдиний реєстр податкових накладних) вищезазначеного товару, відповідачем встановлено неможливість здійснення господарської операції з придбання ПрАТ «Дніпроспецсталь» у TOB «ВІНМАКС ГРУП» у зв'язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB "СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ", судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 105391,44 грн. на підставі податкових накладних складених та зареєстрованих в ЄРПН TOB "СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ". Взаємовідносини між TOB "СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ" та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в березні 2018року оформлені договором №14170651 від 18.12.2017, за яким «виконавець бере на себе зобов'язання за плату виконувати роботи: ремонт і налагодження електрообладнання кранів, шаф управління, пуско-регулюючої апаратури, електромонтажні та налагоджувальні роботи в мережах з напругою до і понад 1000В, ремонт і налагодження верстатного парку; ремонт порталів ВРП головних понижуючих підстанцій, підстанційного обладнання, електропічного обладнання, теплообмінників, виконання монтажу/демонтажу силових і пічнихтрансформаторів, ремонт компресорного устаткування підстанцій; ремонт зовнішнього освітлення та освітлення стелі».

За даними ЄРПН, TOB "АУРІС ВЕКТОР" та TOB "КИЇВ БУДРІ ГАЛ" оформлювали з ідентичною номенклатурою податкові накладні в адресу TOB «СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ»

До перевірки надано заявки від TOB «Спецелектроремонт» на надання перепусток на територію ПрАТ «Дніпроспецсталь» співробітникам TOB «Спецелектроремонт», так територію ПрАТ «Дніпроспецсталь» перетинали 27 осіб (в тому числі директор), працівники TOB "АУРІС ВЕКТОР" та TOB "КИЇВ БУДРІ ГАЛ" територію ПрАТ «Дніпроспецсталь» не перетинали.

На підставі наведеного, відповідач зробив висновок, що за умови дотримання трудового законодавства України 27 працівників TOB "СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ", які перетинали територію ПрАТ «Дніпроспецсталь» (з урахуванням керівників та головного бухгалтера) недостатньо для виконання вищезазначених робіт на ПрАТ «Дніпроспецсталь».

Щодо взаємовідносин позивача з TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ", судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 18387,00 грн. на підставі податкової накладної складеної та зареєстрованої в ЄРПН TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ" з номенклатурою коксовий дріб'язок МК-1. Взаємовідносини між TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ" та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в березні 2018 року здійснювались на підставі договору №11170172 від 17.03.2017.

ПрАТ «Дніпроспецсталь» до перевірки надані копії паспортів якості, на продукцію придбану у TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ", в яких зазначено що виробником є TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ", проте у підприємства недостатня кількість трудових (чисельність працівників - 1 особа згідно звіту з ЄСВ за січень 2018 року) та матеріальних ресурсів. Відповідач зазначає, що згідно аналізу податкової звітності та податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН встановлено, що TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ" не може бути виробником Коксового дріб'язку реалізованого в адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь», оскільки вид діяльності - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, реєстрація в ДПА від 19.01.2017 №15, статутний фонд - 10 тис. грн., чисельність працівників - 1 особа (згідно звіту з ССВ за січень 2018 року), основні засоби відсутні. Крім того суб'єкт не є платником збору за користуванням надрами, тобто не є виробником (добувачем) коксового дріб'язку. Тобто, згідно аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, відповідачем встановлено документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання товарів, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження ідентифікованого товару, а відтак неможливий його рух за ланцюгом платника податків, який брав участь у здійсненні взаємопов'язаних нереальних господарських операцій до ПрАТ «Дніпроспецсталь».

Щодо взаємовідносин позивача з ПП НВФ «Промхімексспорт - 2005», судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 42631 грн. на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих в ЄРПН ПП НВФ "ПРОМХІМЕКСПОРТ-2005" з номенклатурою «Знежирювач ПКФ 12 CT; Піноутворювач ПКФ 14; Рідка змазка д/волочіння дрота ПКФ 9 К; Інгібітор ПКФ 14 І; Суха змазка д/волочіння дрота ПКФ З С».

Взаємовідносини між ПП НВФ «Промхімексспорт - 2005» та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в березні 2018 року оформлені договором №11130081 від 03.01.2013.

Відповідач зазначає, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» до перевірки надано копії сертифікатів якості на реалізовану продукцію ПП НВФ "ПРОМХІМЕКСПОРТ-2005" в адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь», сертифікати завірені Директором ПП НВФ "ПРОМХІМЕКСПОРТ-2005" Саенко В.В., однак в сертифікатах не вказано виробника, ні джерело походження продукції.

За даними ЄРПН, TOB "ГЕРКУЛЕС КОМПАНІ" та TOB "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "БУДСІТІ ГРУП" оформлювали наступні податкові накладні в адресу ПП НВФ "ПРОМХІМЕКСПОРТ-2005".

Враховуючи те, що у зазначених вище підприємств, відсутні трудові та матеріальні ресурси для виробництва, відсутнє придбання сировини для виробництва, відсутня закупка та імпорт (використовувалась інформація комп'ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем державної фіскальної служби: АІС «Податковий блок», та Єдиний реєстр податкових накладних) вищезазначеного товару, встановлено документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання товарів, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження ідентифікованого товару, а відтак неможливий його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов'язаних нереальних господарських операцій до ПрАТ «Дніпроспецсталь» у зв'язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг або реального задекларованого виробництва.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з TOB "ВЕРАГРУП", TOB "ВІНМАКС ГРУП", TOB "СПЕЦЕЛЕКТРОРЕМОНТ", TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ", ПП НВФ «Промхімексспорт - 2005» надані до матеріалів справи первинні документи, а саме: договори поставки, витяги з оборотно - сальдової відомості, копії рахунків, видаткові накладі, товаро - транспортні накладні, накладні на відпуск, прибуткові ордери, акти на матеріали, рахунки - фактури.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача щодо відсутності трудових та матеріальних ресурсів, паспорту/сертифікатів якості, які не мають відношення до здійснення господарської операції з придбання товару у зв'язку з відсутністю інформації щодо походження товару, виробника, постачальника у взаємовідносинах позивача з TOB «Дніпротехмет», TOB "ВЕРАГРУП", ПП НВФ «Промхімексспорт - 2005», TOB "ВІНМАКС ГРУП", TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ» та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відсутність у контрагентів трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов'язань не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ. Адже податковий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб'єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов'язань тощо.

В акті перевірки відсутня інформація, що податковий орган досліджував та встановив обставини того, що вказані операції не могли бути вчинені контрагентами позивача з залученням орендованих транспортних засобів, праці найманих працівників на підставі відповідних цивільно-правових угод, укладених вказаними контрагентами позивача з третіми особами.

Законодавством України не передбачено обов'язковість наявності на праві власності (на балансі підприємства) майна, обладнання, устаткування та інших видів майна, які відносяться до категорії основних засобів. Для забезпечення потреб діяльності можуть залучатися комплексні послуги сторонніх організації, придбання у власність будь-яких основних засобів у даному випадку не є обов'язковим та у більшості випадків не є раціональним, та економічно обґрунтованим.

Стосовно трудових ресурсів контрагентів перевіряючи податкового органу не врахували, що кількість штатних працівників не впливає на результат праці, тому що законодавство України не містить заборони щодо залучення для співпраці суб'єктів господарювання будь яких організаційно-правових форм, а посилання на відсутність такої інформації не може бути підставою для невизнання реальності господарських операцій.

Крім того, покладання на позивача відповідальності за можливі порушення законодавства іншими суб'єктами господарювання та посилання податкового органу на недоведеність факту постачання та придбання позивачем товару у зв'язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання, протирічить принципу індивідуальної відповідальності, закріплений ст. 61 Конституції України.

При придбанні товару покупець зобов'язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов'язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов'язку понести за це відповідальність.

Щодо паспортів та сертифікатів якості, суд вважає зазначити, що такі документи не є первинним документами у розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки не підтверджують факт поставки товару і засвідчують виключно його якість. Ці документи є товаросупроводжуючими документами і надаються виключно на вимогу покупця. У податковому/бухгалтерському обліку не відображаються, оскільки не містять достатньої і необхідної інформації про господарську операцію поставки.

Суд також зазначає, що відповідачем досліджено формування податкового кредиту контрагентів ПрАТ «Дніпроспецсталь» за січень 2018року, проте без врахування часу (періоду) придбання ними товару, який поставлявся на адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь», у інших постачальників.

При цьому діюче законодавство не вимагає, щоб поставки товару від продавця до покупця відбувались в той же період, що і придбання товару продавцем. Тобто, період (місяць) придбання товару продавцем може не збігатися з періодом його реалізації до кінцевого покупця.

Крім того, відповідач перевіряв формування податкового кредиту контрагентів ПрАТ «Дніпроспецсталь» за березень 2018року за номенклатурою поставки по ланцюгу, що також не відповідає законодавству, оскільки, враховуючи, що товар міг покупатися продавцем у різний період, номенклатура товару, за якою оформлено податковий кредит у продавця та покупця, у т.ч. й по ланцюгу, також може не співпадати.

Статтею 1 Закону про бухгалтерський облік передбачено, що господарською операцією є дія чи подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, визначаючою ознакою господарської операції є те, що вона повинна бути причиною реальних змін майнового стану платника податків.

Податковим органом обставина щодо наявності реальних змін у податковому, бухгалтерському обліку позивача не спростована - в акті перевірки відсутнє жодне посилання на первинний документ, який би не відповідав змісту здійснених поставок, при розгляді справи відповідач не заперечував реальність здійснення господарських операцій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що товарність операцій та фактична поставка, оплата, оприбуткування і використання товару, отриманого від TOB «Дніпротехмет»,TOB "ВЕРАГРУП", ПП НВФ «Промхімексспорт - 2005», TOB "ВІНМАКС ГРУП", TOB "ЗАПОРІЗЬКА ЛИВАРНА КОМПАНІЯ» підтверджена як необхідними, так і додатковими документами.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «МОНОЛІТ -1» судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за березень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 57940,70 грн. на підставі податкових накладних складених та зареєстрованих в ЄРПН TOB «Моноліт-1» за номенклатурою «поточний та капітальний ремонт механообладнання, металоконструкцій на висоті: підкранових балок і шляхів, електромостових кранів в цехах ПрАТ «Дніпроспецсталь».

Відповідач зазначає, що в ході проведення перевірки наданих ПрАТ «Дніпроспецсталь» первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, аналізу укладених правочинів, які відображають взаємовідносини ПрАТ «Дніпроспецсталь» з TOB «Моноліт-1» на предмет відповідності господарських операцій чинному законодавству, встановлено відсутність факту реального здійснення вищезазначених господарських операцій у зв'язку з недостатньою кількістю трудових ресурсів у TOB «Моноліт-1».

Суд не погоджується з такими твердженнями відповідача та вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.838 ЦКУ підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Тож, з огляду на відповідальність генерального підрядника перед замовником за дії субпідрядника та за кінцевий результат роботи, передбачене договором право TOB «Моноліт-1» на залучення субпідрядника, всі первинні документи з виконаних робіт оформлюються на генерального підрядника, тобто на TOB «Моноліт», без вказівки на субпідрядника.

Крім того, форми "Акт приймання виконаних будівельних робіт" (типова форма N КБ- 2в) та "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (типова форма N КБ- 3) були затверджені наказом Мінрегіонбуду від 4 грудня 2009 року №554 як примірні форми первинних облікових документів у будівництві.

У зв'язку з прийняттям і введенням в дію національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1- 1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» з 01.01.2014 зазначений наказ Мінрегіонбуду №554 втратив чинність (наказ Мінрегіонрозвитку, будівництва та ЖКГ Украйні №16 від 20.01.2014).

Тож, акти форми N КБ-2в та форми N КБ-3 з 01.01.2014 є орієнтовними, примірними формами, які не є обов'язковими для сторін, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до постанови КМУ від 01.08.2005 №668 Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, приймання - передача закінчених робіт (об'єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цими Загальними умовами, іншими нормативними актами та договором підряду (п.88). Передача виконаних робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи (п.91). Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду (п.99). Оплата робіт, виконаних субпідрядниками, проводиться на підставі складених ними та підписаних генеральним підрядником документів про прийняття виконаних робіт та їх вартість і може проводитися безпосередньо генеральним підрядником або замовником, якщо це передбачено договором підряду та договором субпідряду (п. 101).

Договорами підряду з TOB «Моноліт-1» та TOB «Спецелектроремонт» передбачена оплата на підставі оформлених та підписаних сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт, які відображають виконані об'єми робіт та використані матеріали, і подаються підрядником щомісячно.

Частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З актів приймання виконаних підрядних робіт форми N КБ-2в за перевіряємий період вбачається, що вони містять назву, дату і місце складання, назви замовника та підрядника, вид здійсненого ремонту, перелік матеріалів використаних при ремонті, одиниці виміру, поточну ціну, обсяг та вартість виконаних робіт та іншу детальну інформацію, яка характеризує виконану господарську операцію, тобто такі акти є первинними документами в розумінні частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Суд зазначає, зауважень до податкових накладних, як й до інших документів первинного бухгалтерського обліку позивача по взаємовідносинам із вищенаведеними контрагентами у контролюючого органу не було.

Відповідно до ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб'єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення.

Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків.

Наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, що зрештою сформувало від'ємне значення, є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Суд зазначає, зауважень до податкових накладних, рівно як й до інших документів первинного бухгалтерського обліку позивача по взаємовідносинам із вищенаведеними контрагентами у контролюючого органу не було.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А.М. КУЗЬМІНА" (69008, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 81, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 10.07.2018, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у сумі 638 584,00 грн. та застосовано штрафні фінансові санкції у сумі 319 292,00 грн.

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ" ІМ. А.М. КУЗЬМІНА" (69008, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 81, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 368,14 грн. (чотирнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 14 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 29.10.2018.

Суддя О.В. Конишева