Справа № 812/1066/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року справа №812/1066/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Компанієць І.Д.,

суддів: Геращенка І.В., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 812/1066/18 (головуючий суддя І інстанції Чиркін С.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермет-2009» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 березня 2018 року № НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача форми «Р» від 05 березня 2018 року № НОМЕР_1 (а.с. 4-6 т. 1).

В обґрунтування позову зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки при визначенні податкового зобов'язання відповідачем не враховано приписи статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції, чинній до 17.05.2016), якою субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 812/1066/18 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення форма Р Головного управління ДФС у Луганській області від 05 березня 2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено ТОВ Інтермет 2009 суму грошове зобовязання за платежем орендна плата з юридичних осіб, код платежу 18010600, на суму 144 623,26 грн., в тому числі за податковим зобовязанням - на суму 115 676,65 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 28 946,61 грн. (а.с. 128-134 т.2).

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Включення того чи іншого населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась АТО, не є безумовною підставою для невиконання чи виконання не в повному обсязі платниками податків своїх обовязків.

2. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» єдиним належним документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили є сертифікат Торгівельно-промислової палати, який до податкового органу позивачем не надавався (а.с. 137-138 т.2).

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю Інтермет 2009 (), є юридичною особою, зареєстровано за адресою: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, буд. 7 (а.с.170-172, 173-174 т. 1).

Відповідно до договору № 87 оренди землі від 15 квітня 2010 року, укладеного між Сєвєродонецькою міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Інтермет 2009 (орендар), орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Селікатна, буд. 7, загальною площею 0,6176 га (а.с. 7-8 т.1) до цього договору у 2012 та 2015 роках укладались додаткові угоди щодо розміру орендної плати (а.с. 109-110, 111 т. 1).

У 2015 та 2016 роках позивачем подані до податкового органу податкові декларації з орендної плати з юридичних осіб за вищевказані роки, якими визначено податкові зобовязання за 2015 рік та 2016 рік (а.с. 29-60, 85-86 т. 1).

27 грудня 2017 року товариством подано уточнюючі податкові декларації з орендної плати за 2015, 2016 роки, якими зменшено податкові зобовязання з орендної плати за землю (а.с. 61-84, 87-88 т. 1, а.с. 58-60 т. 2).

Зазначене кореспондується з інформацією, наявною в інтегрованій картці платника податків (а.с. 89-106 т. 1).

Головним управлінням ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих в деклараціях по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності за січень-грудень 2015 року, 2016 рік, в ході якої встановлено заниження позивачем суми податкових зобовязань з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за січень-грудень 2015 року, 2016 рік на загальну суму 115 676,65 грн., чим порушено вимоги пункту 288.1 пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, відповідальність передбачена пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України. За результатами перевірки складено акт від 12 січня 2018 року № 45/12-32-12-06/36380463 (а.с. 23-27 т. 1).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05 березня 2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено товариству грошове зобовязання за платежем орендна плата з юридичних осіб на 144 623,26 грн., у тому числі за податковим зобовязанням на 115 676,65 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на 280 946,60 грн. (а.с. 12 т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, якою користується позивач, а також товариство зареєстровано та здійснює свою господарську діяльність у населеному пункті, на території яких здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, пільги, встановлені статтею 6 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», поширюються на відповідача як платника орендної плати за землю, який перебував та перебуває на території проведення антитерористичної операції.

Оцінка суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Нормою пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Позивач знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, а саме м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення було прийнято Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі Закон №1669)

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Згідно з нормами ст. 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Отже, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 07.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з частиною 3 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону №1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто, Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від норм ПК України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року» № 1053), м. Сєвєродонецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Орендовані позивачем земельні ділянки мають комунальну форму власності та розташовані в м. Сєвєродонецьк Луганської області, тобто, на території, на якій, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р здійснювалася антитерористична операція.

Таким чином, позивач в силу статті 6 Закону № 1669 на час визначення податковим органом правопорушення (протягом 2015 року по 07.06.2016 року) - був звільнений від сплати за користування земельними ділянками комунальної та державної власності.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача відповідних підстав по звільненню від платежів за вищевказаними договорами оренди земельних ділянок, відповідно до приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" у період з 14.04.14 р. по 08.06.16 р.

Згідно зі ст.10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який не прийняв посилання податкового органу на вказану норму, що статтею 6 Закону №1669, яка має пряму дію, не вимагається додаткове отримання сертифіката про засвідчення настання форс-мажорних обставин.

Положення ст. 6 Закону № 1669 не є правом позивача, реалізація якого залежить від дотримання певної процедури, а є спеціальною нормою закону, яка для суб'єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об'єктивних обставин - проведення антитерористичної операції - скасовує дію підстав для сплати, отже, і для нарахування певного податку, що відповідає принципу соціальної справедливості, що закріплений в п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, та положенням п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08 травня 2018 року по справі № 812/1188/17.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 812/1066/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі № 812/1066/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 23 жовтня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

ОСОБА_3