Справа № 280/4468/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

29 жовтня 2018 року

Справа № 280/4468/18

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову

Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріс-Нива 1»

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області

третя особа Комунальний заклад «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради

про визнання незаконним та скасування акту перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріс-Нива 1» (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі – відповідач), третя особа Комунальний заклад «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об’єктом - земельної ділянки від 06.02.2018 року №13/0/92-18-ДК/440/АП/09/0П-18.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 КАС України з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1, 2 ст.123 КАС України у разі подання позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, позивачем до позовної заяви додано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку звернення, в обґрунтування якої позивач зазначає, що про наявність акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об’єктом - земельної ділянки від 06.02.2018 року №13/0/92-18-ДК/440/АП/09/0П-18 стало відомо лише 12.06.2018 року під час проведення обшуку на підприємстві, коли з матеріалами перевірки ознайомлювали представника заявник. Дозвіл на проведення обшуку було надано згідно з ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.05.2018 року 3335/5834/18.

Суд, перевіривши долучені позивачем докази на підтвердження поновлення процесуального строку, встановив, що згідно протоколу обшуку від 12.06.2018 року не вбачається інформації коли саме дізнався позивач про оскаржуваний акт перевірки. В той же час, в ухвалі Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.05.2018 року 3335/5834/18 також немає відомостей про акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об’єктом - земельної ділянки від 06.02.2018 року №13/0/92-18-ДК/440/АП/09/0П-18 та інформації про те, коли про нього дізнався позивач.

Таким чином, надані позивачем докази поважності причин пропуску строку не можуть братись судом до уваги, а від так, позивачу слід надати обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Згідно вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

За приписами статті 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

До позову додано не засвідчені належним чином копії письмових доказів (без зазначення прізвища особи, яка їх засвідчила, та дати засвідчення), а саме: копія акту перевірки від 06.02.2018 року №13/0/92-18-ДК/440/АП/09/0П-18, копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копії Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, позивачем надано копію позовної заяви з додатками для відповідача та третьої особи в якій додатки не завірені належним чином.

Разом з тим, на вимогу пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України, у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, про що позивач також не вказав у своїй позовній заяві.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв’язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов’язує надавати такі послуги виключно суб’єкта владних повноважень, і спір виник у зв’язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб’єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв’язку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Суб’єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тож, з огляду на вищевказане, рішення державного чи іншого органу - це офіційний документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин. Підставами для визнання рішення недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Умовами визнання акту недійсним є також порушення, у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

До правових актів індивідуальної дії, які можуть бути оскарженні в порядку адміністративного судочинства відносяться рішення суб'єкта владних повноважень, які поширюються на конкретних фізичних чи юридичних осіб і є актом одноразового застосування норм права, якими порушуються права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов’язки для позивача.

Загалом, акт перевірки позивача не породжує для останнього певних правових наслідків, висновки цього акту не мають для нього обов’язкового характеру, а лише фіксують факт порушення.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог судом не встановлено наявності спірних правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує саме наявність публічно-правового спору у вказаних відносинах сторін, а також в обґрунтування своїх позовних вимог позивач не зазначає конкретних норм законодавства у сфері публічно-правових відносин, які, на його думку, порушив відповідач.

З огляду на вказане, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 - ч. 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 241, 243, 246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріс-Нива 1» до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області третя особа Комунальний заклад «Запорізький обласний центр охорони культурної спадщини» Запорізької обласної ради про визнання незаконним та скасування акту перевірки, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Роз’яснити позивачу, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання суду: належним чином засвідчені копії письмових доказів, доданих до позовної заяви у 2-х екземплярах (для суду та для направлення відповідачу ) із зазначенням прізвища особи, яка їх засвідчила, її підпису та дати засвідчення; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; обґрунтування причин поважності пропуску строку звернення до суду із даним позовом.

Роз’яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу (ч.3 ст.169 КАС України) .

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В.Сіпака