Справа № 800/531/17
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 800/531/17

Провадження № 11-551заі18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого Князєва В. С.,

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ключник А. Ю.,

позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ПогребнякаС. П.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП, Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року (судді: Стародуб О. П., Анцупова Т. О., Гімон М. М., Коваленко Н. В., Кравчук В. М.),

УСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до КДКП, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Комісії від 1 листопада 2017 року № 232дп-17 про притягнення його - слідчого Військової прокуратури Луганського гарнізону сил антитерористичної операції (далі - АТО) до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури (далі - Рішення).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з посади в органах прокуратури за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об'єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; а також за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Позивач вважає таке рішення незаконним, необґрунтованим, необ'єктивним і таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

На його думку, оскаржуване рішення ґрунтується на тому, що такі дії вчинено ним у зв'язку з керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Разом з тим указує, що на спростування цих обставин надав протокол медичного освідування від 3 червня 2017 року № 145, відповідно до висновку якого під час керування транспортним засобом він був тверезий.

Позивач також, зазначає, що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 3 липня 2017 року, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 цього Кодексу, у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Крім того, постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 липня 2017 року, яка набрала законної сили, скасовано постанову від 3 червня 2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за порушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, а дії інспектора поліції щодо її складення визнано незаконними.

ОСОБА_3 стверджує, що при винесенні оскаржуваного рішення Комісія не правильно вказала його ім'я по батькові, а саме зазначила «ОСОБА_3» замість правильного «ОСОБА_3», що, на його думку, свідчить про поверховість розгляду дисциплінарної справи та притягнення до дисциплінарної відповідальності іншої особи.

З огляду на зазначене ОСОБА_3 просив визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення.

Рішенням від 5 квітня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Судувідмовив у задоволенні позову ОСОБА_3

За висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду оскаржуване Рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою його надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, доводи якої аналогічні доводам позовної заяви. У цій скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Судувід 5 квітня 2018 року та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Комісія просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскільки, на її думку, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

У судовому засіданні позивач і представник Комісії підтримали відповідно апеляційну скаргу та відзив на неї, надали пояснення, аналогічні доводам наведеним у зазначених процесуальних документах.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані на противагу їм аргументи представника Комісії, заслухавши доводи учасників справи, перевіривши її матеріали, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив такі фактичні обставини.

Наказом військового прокурора сил АТО від 19 серпня 2015 року № 26к ОСОБА_3 призначено на посаду слідчого Військової прокуратури Луганського гарнізону сил АТО.

29 серпня 2017 року до КДКП надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов'язків військового прокурора сил АТО ОСОБА_15 про вчинення слідчим Військової прокуратури Луганського гарнізону сил АТО ОСОБА_3 дисциплінарного проступку.

Відповідно до зазначеної дисциплінарної скарги 3 червня 2017 року ОСОБА_3 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку із чим стосовно нього працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Крім того, винесено постанову серії БР № 478084 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження скаргу розподілено голові Комісії Грушковському В.Ю., який рішенням від 5 вересня 2017 року відкрив щодо ОСОБА_3 дисциплінарне провадження № 11/2/4-324дс-146дп-17.

У ході дисциплінарного провадження встановлено, що працівниками патрульної поліції 3 червня 2017 року через порушенням правил дорожнього руху зупинено транспортний засіб Nissan Qashqai під керуванням ОСОБА_3, у якого виявлено ознаки алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_3 погодився пройти медичне освідування у Сєвєродонецькій міській багатопрофільній лікарні, за результатами якого у нього зафіксовано стан алкогольного сп'яніння, про що складено відповідну довідку №470 від 3 червня 2017 року.

У зв'язку із цим щодо ОСОБА_3 було складено протокол серії БР № 244108 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а також винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 3 липня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Крім того, постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 липня 2017 року постанову від 3 червня 2017 року серії БР № 478084 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення скасовано, а дії інспектора поліції щодо її складення визнано незаконними.

За результатами проведеної перевірки головою КДКП 13 жовтня 2017 року складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора у діях ОСОБА_3 та запропоновано накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді догани.

При виборі виду дисциплінарного стягнення, яке було запропоновано застосувати щодо позивача, голова КДКП врахував, зокрема, і судове рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі пунктів 5, 6 частини першої статті 43 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VІІ) спірним Рішенням слідчого Військової прокуратури Луганського гарнізону сил АТО ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Не погодившись з указаним Рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом № 1697-VII.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Згідно із частиною другою цієї статті притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 44 Закону № 1697-VII встановлено, що дисциплінарне провадження здійснюється Комісією.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Комісією дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Статтею 46 Закону № 1697-VII передбачено порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Відповідно до частини четвертої цієї статті після відкриття дисциплінарного провадження член Комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки.

Під час здійснення перевірки член Комісії має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об'єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (частина шоста статті 46 Закону № 1697-VII).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Комісією, але не більш як на місяць.

Частиною десятою статті 46 Закону № 1697-VII передбачено, що член Комісії за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Комісії встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Комісії та мають бути отримані його членами не пізніш як за п'ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (частина одинадцята статті 46 Закону № 1697-VII).

Згідно із частиною першою статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Комісії. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Комісії має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Комісії заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п'ята статті 47 Закону № 1697-VII).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об'єктивності члена Комісії подавати заяву про його відвід (частина шоста статті 47 Закону № 1697-VII).

Відповідно до частини першої статті 48 Закону № 1697-VII Комісія приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Комісія за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Частинами третьою та четвертою статті 48 Закону №1697-VII передбачено, що при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Копія рішення Комісії вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду (частина восьма статті 48 Закону № 1697-VII).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Надаючи оцінку спірному Рішенню, ВеликаПалата Верховного Суду звертає увагу на те, що визначальним у вирішенні цього спору є встановлення обставин щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Суд дійшов висновку про те, що підставою для прийняття спірного Рішення стало встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується поясненнями самого позивача, наданими під час проведення службової перевірки за вказаним фактом та під час розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку у дисциплінарному провадженні № 11/2/4-324дс-146дп-17, а також поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, довідкою щодо результатів медичного огляду, відповідно до яких установлено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Цей факт також був підтверджений поясненнями заступника військового прокурора Луганського гарнізону, капітана юстиції ОСОБА_11, поясненнями військового прокурора Луганського гарнізону, майора юстиції ОСОБА_12, поясненнями інспектора першої роти першого взводу батальйону Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, лейтенанта поліції ОСОБА_13 та інспектора першої роти другого взводу батальйону Управління патрульної поліції у містах Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному, молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_14, про що зазначено у висновку про результати службового розслідування за фактом керування ОСОБА_3 транспортним засобом Nissan Qashqai у стані алкогольного сп'яніння від 3 серпня 2017 року. При цьому суд визнав суперечливими пояснення позивача та інших осіб на засіданні КДКП та під час судового розгляду, оскільки вони змінювалися.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту вчинення ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, а отже, і наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

Велика Палата Верховного Суду вважає що наведені в апеляційній скарзі доводи про неврахування судом тієї обставини, що постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 3 липня 2017 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки суд у межах розгляду цієї справи не досліджує питання наявності або відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку в частині порушення норм професійної етики.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність обставин, що стали наслідком притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Велика Палата Верховного Суду також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_3 правил прокурорської етики, оскільки етичні норми є основоположними нормами поведінки прокурора. Допущення подібної поведінки підриває як авторитет самого прокурора, органів прокуратури, так і держави в цілому.

З огляду на наведене висновок суду першої інстанції про законність і обґрунтованість оскаржуваного ОСОБА_3 Рішення Комісії ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального й процесуального права.

Міркування і твердження позивача в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Як убачається з матеріалів справи та зі змісту оскаржуваного судового рішення, суд повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив докази у справі та, належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_3

Велика Палата Верховного Суду не встановила порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315, частини першої статті 316 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що суд прийняв правильне і законне рішення, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а отже, немає підстав для скасування рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року.

Керуючись статтями 242, 266, 292, 310, 315, 316, 322 КАС, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Князєв
Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: Н. О. Антонюк Н. П. Лященко
С. В. Бакуліна Л. І. Рогач
В. В Британчук І. В. Саприкіна
Д. А. Гудима О. М. Ситнік
В. І. Данішевська О. С. Ткачук
О. С. Золотніков О. Г. Яновська
О. Р. Кібенко