Справа № 2540/2877/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/2877/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача Мельник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства «Укрзакордонгеологія» про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс великих платників податків ДФС) звернувся до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрзакордонгеологія» (далі - ПАТ «Укрзакордонгеологія»), в якому просить суд стягнути заборгованість у сумі 350544,50 грн. з банківських рахунків ПАТ «Укрзакордонгеологія», відкритих у банках.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що ПАТ «Укрзакордонгеологія» станом на 27.07.2018 має податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 350544,50 грн., який самостійно не погашає. Офісом великих платників податків ДФС 05.04.2018 направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 16.03.2018 № 368-17, яка отримана останнім 07.04.2018. Разом з тим, у встановлений законодавством строк, ПАТ «Укрзакордонгеологія» податковий борг не сплачено, з дня надіслання (вручення) останньому податкової вимоги пройшло більше 60 календарних днів, а тому податковий борг підлягає стягненню за рішенням суду з рахунків відповідача у банках.

Ухвалою суду від 20.08.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу для подання відзиву на позов 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подання відзиву у строк, встановлений судом, на підставі статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористався.

Представник позивача у судовому засіданні, призначеному у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача у судові засідання, призначені на 17.09.2018 та 04.10.2018, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав, судові документи повернуті відповідним відділенням поштового зв'язку з відмітками: «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення»; «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача (по вул. Рокосовського дому № 79 немає)».

У свою чергу, згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки судові документи направлялись відповідачу за місцем його реєстрації, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Рокосовського, 79, кімната 214, м. Чернігів, 14034, то документи вважаються врученими відповідачу належним чином.

Крім того, представник відповідача у судове засідання, призначене на 18.10.2018, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (повістку про виклик отримав 07.10.2018), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав.

За таких обставин суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для доведення до відома відповідача дати, часу та місця слухання справи; надання відповідачу можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому вважає за доцільне розглянути справу за відсутності відповідача та, враховуючи не надання останнім відзиву на позов, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ПАТ «Укрзакордонгеологія» зареєстровано 26.05.1999 та 16.09.2004 в якості юридичної особи та перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.07.2018. При цьому з 11.04.2016 відповідач перебуває у стані припинення (а.с.16-19).

За результатами здійснення господарської діяльності ПАТ «Укрзакордонгеологія» станом на 27.07.2018 мав податковий борг у сумі 350544,50 грн. по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт послуг) (а.с.8,12,13).

Податковий борг виник (а.с.13-15):

- 08.08.2016 у зв'язку із несплатою платником визначених контролюючим органом грошових зобов'язань згідно податкового повідомлення-рішення від 01.07.2016 № (за штрафними (фінансовими санкціями) - 170,00 грн.) (отримано відповідачем 29.07.2016);

- 24.10.2017 у зв'язку із несплатою платником визначених контролюючим органом грошових зобов'язань згідно податкового повідомлення-рішення від 29.08.2017 № (штраф - 350374,51 грн.) (не отримано відповідачем та повернуто позивачу за закінченням терміну зберігання).

Офісом великих платників податків ДФС 05.04.2018 направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 16.03.2018 № 368-17 на загальну суму 350544,50 грн., яка вручена відповідачу 07.04.2018 (а.с.10,58 на звороті).

Також судом встановлено, що 20.03.2018 заступником начальника Офісу великих платників податків ДФС Коротковою І.М. прийнято рішення № 12447/10/28-10-17-02-23 про опис майна ПАТ «Укрзакордонгеологія» у податкову заставу, яке 05.04.2018 направлено та 13.04.2018 вручене відповідачу (а.с.11,58).

Оцінивши, за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

При вирішенні спору щодо стягнення з відповідача податкового боргу суд виходить з того, що порядок визначення суми податкових зобов'язань та погашення податкового боргу платників податків регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Так, у відповідності до підпунктів 16.1.3., 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

При цьому, згідно з пунктом 56.11. статті 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платником податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3. пункт 54.3. статті 54 ПК України).

Згідно з пунктом 57.3. статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3. статті 59 ПК України передбачено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Також, у відповідності до пунктів 88.1. та 88.2. статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з пунктом 89.1. статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг (пункт 89.3. статті 89 ПК України).

Так, з метою погашення податкового боргу податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ю» від 16.03.2018 № 368-17 на загальну суму 350544,50 грн., яка отримана відповідачем 07.04.2018, що підтверджується фіскальним чеком від 05.04.2018 про направлення рекомендованого листа зі штрихкодовим ідентифікатором 769 та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти про вручення відправлення, наявними у матеріалах справи (а.с.10,58 на звороті).

Також, як встановлено судом вище, Офісом великих платників податків ДФС прийнято рішення від 20.03.2018 № 12447/10/28-10-17-02-23 про опис майна ПАТ «Укрзакордонгеологія» у податкову заставу, яке отримане відповідачем 13.04.2018, що підтверджується фіскальним чеком від 05.04.2018 про направлення рекомендованого листа зі штрихкодовим ідентифікатором 750 та роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти про вручення відправлення (а.с.11,58).

При цьому передбачені ПК України заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу.

Також, на час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу або погашення податкового боргу, за визначеними податковими зобов'язаннями, відповідачем до суду не надано.

У відповідності до пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з банківських рахунків ПАТ «Укрзакордонгеологія» в установах банку податкового боргу у сумі 350544,50 грн. (170,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями та 350374,51 грн. - штрафу) і задоволення позовних вимог Офісу великих платників податків ДФС.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ «Укрзакордонгеологія», у відповідності до норм чинного законодавства України, не звільнено від покладених на нього обов'язків щодо погашення податкового боргу, у зв'язку із перебуванням останнього з 11.04.2016 у стані припинення, з огляду на наступне.

Так, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.07.2018 вбачається, що ПАТ «Укрзакордонгеологія» з 11.04.2016 перебуває в стані припинення (а.с. 16-19).

У свою чергу, у відповідності до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

При цьому частина 5 статті 104 Цивільного кодексу України чітко визначає, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що саме запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи, а не запис про перебування у стані припинення, є наслідком припинення юридичної особи.

Разом з тим на час розгляду даної справи відповідач перебуває у стані припинення, однак запису про припинення юридичної особи до реєстру не внесено, а тому фактично юридична особа - ПАТ «Укрзакордонгеологія» на даний час не припинена (не ліквідована).

За таких обставин суд дійшов висновку, що ПАТ «Укрзакордонгеологія» не звільнено від покладених на нього ПК України обов'язків щодо погашення податкового боргу.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постанові від 06.06.2011 (справа № 21-103а11).

При цьому, у відповідності до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ, 04119, код ЄДРПОУ - 39440996) до Публічного акціонерного товариства «Укрзакордонгеологія» (вул. Рокосовського, 79, кімната 214, м. Чернігів, 14034, код ЄДРПОУ - 30407311) про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з банківських рахунків Публічного акціонерного товариства «Укрзакордонгеологія» (вул. Рокосовського, 79, кімната 214, м. Чернігів, 14034, код ЄДРПОУ - 30407311), відкритих у банках, заборгованість у сумі 350544 (триста п'ятдесят тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 50 коп., з них за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт послуг):

за штрафними (фінансовими санкціями) - 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. на бюджетний рахунок: 9006 УДКСУ у Оболонському районі м. Києва, МФО 820019, код ЄДРПОУ - 38002491;

штраф - 350374 (триста п'ятдесят тисяч триста сімдесят чотири) грн. 51 коп. на бюджетний рахунок: 9001 в ГУ ДКС України у м. Києві, МФО 820019, код ЄДРПОУ - 37993783.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 29.10.2018.

Суддя В.В. Падій