Справа № 0440/5321/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2018 року Справа № 0440/5321/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Букіна Л.Є.,
за участі: секретаря судового засідання Бутенко П.В.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у режимі відео конференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» (далі Товариство) до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2018 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.
В обґрунтування позову Товариство посилалося на необґрунтованість висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржені рішення, оскільки зроблені (висновки) на підставі хибних тверджень осіб, що здійснювали перевірку, щодо необхідності складання подорожніх листів водія. На думку позивача, ним надано достатню кількість доказів, які у повній мірі підтверджуються понесені витрати на пально-мастильні матеріали, у звязку з чим, такі рішення підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду у відкрито провадження у справі.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній у задоволенні позову просить відмовити, оскільки оскаржені рішення прийняті ним у відповідності до вимог чинного законодавства.
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Заслухавши пояснення представників сторін і показання свідків, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
У період з 30.01.2018 р. по 20.02.2018 року (з урахування наказу про продовження термінів проведення перевірки) посадовими особами податкового органу проведено документальну планову виїзну перевірку Фастівської філії Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, валютного - за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року.
За результатами перевірки складено акт від 27.02.2018 року № 136/10-36-14-14/38873169, висновками якого, з урахуванням рішення про розгляд заперечення від 06.04.2018 року, встановлено порушення Фастівською філією Товариства:
1) п.164.2.17 п.164.2. ст. 164, пп.168.1.1. п.168.1. ст. 168, п. «а» пп. 170.9.1. п.170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження позивачем суми податку на доходи фізичних осіб за 2015-2017 роки в розмірі 11 809,72 грн.;
2) пп.1.4. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми військового збору за 2015-2017 роки, в розмірі 1005,94 грн.
Вказані висновки податковий орган обумовлює тим, що Фастівською філією Товариства до перевірки не надано шляхові листи підзвітних осіб, а тому підтвердити використання пального такими особами не вважається можливим, у звязку з чим, виплачено не оподатковуваний дохід підзвітним особам.
На підставі зазначеного акту перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 11.04.2018 року:
- № НОМЕР_2, яким Фастівській філії Товариства збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 1 257,43 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 1 005,94 грн., за штрафними санкціями 251,49 грн.;
- № НОМЕР_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб, яким збільшено суму грошового зобов'язання на 14 762,15 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 11 809,72 грн., за штрафними санкціями 2 952,43 грн.
Рішенням ДФС від 20.06.2018 року № 21050/6/99-99-11-02-01-15 за результати адміністративного оскарження, вищевказані рішення залишені без змін.

Вирішуючи по суті спірні позовні вимоги суд виходить з такого.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України передбачено, що обєктом оподаткування платника податку є, зокрема: загальний місячний оподатковуваний дохід, який складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих протягом такого звітного податкового місяця.

Приписом пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

При визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах (пункт 164.3 статті 164 Податкового кодексу України).

Згідно із підпунктом «е» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається доход, отриманий платником податку у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 171.2 статті 171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є, у тому числі: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 110.1 статті 110 Податкового кодексу України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як вже встановлено судом, здійснюючи позивачу оспорюванні донарахування податковий орган виходив з того, що позивачем не надано до перевірки документів, які б підтверджували використання пального підзвітними особами, у звязку з чим, виплачено не оподатковуваний дохід таким особам.

На переконання суду, такі висновки податкового органу є хибними та з цього приводу суд зазначає, що наказ Мінтрансу, Мінстату України від 29.12.1995 №488/346, яким було затверджено типову форму подорожнього листа, втратив чинність згiдно із наказом Мiнiстерства iнфраструктури України,Мiнiстерства економiчного розвитку i торгiвлi України вiд 10.12.2013 № 1005/1454.

Відповідно до п.2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Отже, у разі відсутності затвердженої форми первинного документа, документування може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків при наявності обов'язкових реквізитів, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.

Так, на виконання вищевказаних норм, наказом директора Фастівської філії ТОВ «КПД» № 43 від 31.12.2014 року прийнято наказ «Про затвердження форми подорожнього листа».

На підтвердження операцій з придбання та використання паливно-мастильних матеріалів у господарській діяльності Фастівської філії Товариства, останнім надано до суду звіти про використання коштів, виданих на відрядження, або під звіт (авансові звіти), звіти про списання палива щодо використання автомобілів для використання службових обовязків, повязаних з господарською діяльністю підприємства, накази про відрядження, посвідчення про відрядження, фіскальні чеки про придбання паливно-мастильних матеріалів та рахунки/чеки, містять усі обов'язкові реквізити, які дають можливість встановити зміст та обсяг господарської операції (в тому числі щодо кількості використаного пального та періоду його використання), копії яких долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні представником відповідача пояснено, що наданий суду акт про ненадання документів від 27.02.2018 року № 176/10-36-14-14/38873169 не стосувався документів щодо обліку паливно-мастильних матеріалів та навпаки зазначав, що вищеперелічені документи були надані Фастівської філії Товариства до перевірки, проте, особи, що її здійснювали, не встановили взаємозвязок використання таких ПММ у власній господарській діяльності останнього.

У той же час, на переконання суду, вищенаведені документи за змістом і у своєму взаємозвязку підтверджують належність дотримання Фастівською філією Товариства вимог законодавства щодо обліку паливно-мастильних матеріалів та їх використання у господарській діяльності упродовж 2015-2017 років.

Суд також звертає увагу, що умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту. Власне незаповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

При цьому, під час судового розгляду справи встановлено, що аналогічна перевірка проводилась також стосовно самого Товариства, під час якої відносно аналогічних порушень податковим органом останньому донараховані грошові зобовязання з податку на прибуток та податкові зобовязання з ПДВ, які рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 року у справі № 0440/5190/18 визнані протиправними і скасовані.

Суд також наголошує на невідповідність встановленим порушенням та змісту податкового повідомлення-рішення від № НОМЕР_2, яким Фастівській філії Товариства збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 1 257,43 грн., з яких за податковими зобов'язаннями 1 005,94 грн., за штрафними санкціями 251,49 грн., тоді як встановлені актом перевірки порушення, щодо вказаної суми основного податкового зобовязання, відповідачем визначені як порушення сплати військового збору.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржених рішень і як наслідок, наявність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 11.04.2018 року № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КПД» (, адреса: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 27).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 26.10.2018 року.

Суддя ОСОБА_3