Справа № 513/1261/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2018 року

Київ

справа №513/1261/16-а

адміністративне провадження №К/9901/2488/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Саратського районного суду Одеської області в складі судді Кожокар Т.Я. від 21.08.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Домусчі С.Д., Коваля М.П., Кравця О.О. від 17.10.2017 у справі №513/1261/16-а за позовом ОСОБА_2 до Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним рішення про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області (правонаступник - Саратське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області) в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача від 01.11.2016 № 816 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

зобов'язати відповідача вирішити питання щодо зарахування йому до пільгового стажу періоди роботи у колгоспі "Рассвет" з 15.07.1979 по 14.05.1983 року; у колгоспі "Рассвет", сільськогосподарському підприємстві та сільськогосподарському виробничому кооперативі "Рассвет" з 01.01.1989 по 23.11.2004 на посаді тракториста та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення, з 06.09.2016;

стягнути на його користь витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі - Саратське ОУПФУ) № 816 від 01.11.2016 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу періоди роботи у колгоспі "Рассвет" з 15.07.1979 по 14.05.1983, у колгоспі "Рассвет", колективному сільськогосподарському підприємстві «Рассвет», сільсьскогосподарському виробничому кооперативі «Рассвет» періоди з 01.01.1989 по 23.11.2004 року на посаді тракториста та призначити останньому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення, з 26 вересня 2016 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Саратського ОУПФУ на користь позивача витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн та витрати за надання правової допомоги у розмірі 2500 грн.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості про постійну зайнятість позивача на тракторах та інших самохідних машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві, чи тимчасове виконання цієї роботи або взагалі виконання іншої роботи, не пов'язаної з виробництвом сільськогосподарської продукції та чи був він закріпленний один за трактором. Крім того, зазначено, що суди не звернули уваги на пропуск позивачем місячного строку звернення до суду.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Суд касаційної інстанції, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 29.09.2016 року позивач досяг 55-річного віку.

Відповідно до записів трудової книжки та трудової книжки колгоспника, виданих на ім'я позивача, останній з 15.07.1979 прийнятий у члени колгоспу «Рассвет» (який 11.03.2000 реорганізовано у СВК «Рассвет») Саратського району Одеської області трактористом. З 24.11.2004 позивача переведено хрячником СТФ сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рассвет».

Відповідно до копії посвідчення АА № 023270 від 08.02.2000 позивач має посвідчення тракториста-машиніста.

Згідно з довідками № 208, №209, №210 від 01.09.2016, виданими СВК «Рассвет» Саратського району Одеської області, позивач працював трактористом з 15.07.1979 по 23.11.1992 в колгоспі «Рассвет»; з 23.11.1992 по 11.03.2000 у КСП «Рассвет»; з 11.03.2000 року по 23.11.2004 року в СВК «Рассвет» та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

06 вересня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з актом зустрічної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки про призначення пенсії № 200 від 20.10.2016 року дані довідок №№ 208, 209, 210 від 01.09.2016 підтверджені наданими первинними документами. В ході перевірки встановлено, що в книгах обліку трудового стажу і заробітку у 1979 році відсутнє найменування посади, на якій працював позивач, з 1981 по 1982 позивач перебував на військовій службі, з 1998 по 2004 на одній транспортній одиниці працювало два трактористи.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області № 816 від 01.11.2016 позивачу відмовлено у призначенні вказаної пенсії з посиланням на те, що у нього відсутній стаж роботи, необхідний для призначення пенсії на підставі п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вказано, що загальний стаж позивача становить 38 років 07 місяців 29 днів. До стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано період роботи позивача на посаді тракториста-машиніста з 15.05.1983 по 31.12.1988, що складає 05 років 07 місяців 14 днів. Періоди роботи з 15.07.1979 по 14.05.1983 та з 01.01.1989 по 31.12.2003 не зараховано до пільгового стажу на підставі висновків акту перевірки № 200 від 20.10.2016.

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на призначення пільгової пенсії за віком згідно з п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки записами у трудових книжках позивача, уточнюючими довідками та показаннями свідків підтверджена робота останнього трактористом-машиністом, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в рослинництві, виконання встановленого мінімуму людино-днів для трактористів.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, як встановлено судами попередніх інстанцій на підставі записів в трудовій книжці ОСОБА_2, уточнюючих довідок та показів свідків, які працювали разом з позивачем в оспорювані періоди на посадах трактористів, посвідчення тракториста-машиніста, позивач з 15.07.1979 по 23.11.2004 працював на посаді тракториста, весь період був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві або протягом календарного року у тваринництві, досяг відповідного віку (55 років), та має відповідний стаж роботи - 38 років 07 місяців 29 днів, в тому числі на посаді тракториста 25 років 4 місяці 9 днів, тобто більше 20 років. А тому оспорювані періоди роботи позивача підлягають включенню до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За встановлених обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи відповідача, наведені в касаційній скарзі, ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції, та їм надана належна правова оцінка. Нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Саратського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення, а постанову Саратського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду