Справа № 1840/2909/18
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 1840/2909/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бартош Н.С. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 по справі № 1840/2909/18, суддя Є.Д. Кравченко, м. Суми

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Сумської міської ради

треті особи - Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради , Комісія з питань звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми

про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправним та скасувати пункт 5 додатку до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 383 «Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» щодо знесення тимчасової споруди жовто-білого кольору («Овочі-фрукти») по вул. Петропавлівській біля будинку 74 (перехрестя пров. Огарьова-вул. Петропавлівської), визнати протиправним та скасувати пункт 6 додатку № 383 «Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» щодо знесення тимчасової споруди жовто-білого кольору («Кондитерські вироби») по вул. Петропавлівській біля будинку 74 (перехрестя вул. ОСОБА_2 - вул. Петропавлівська).

02.08.2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони знесення кіоску жовто-білого кольору («Овочі-фрукти») ОСОБА_1, що розташований у м. Суми біля будинку 74 (перехрестя пров. Огарьова - вул. Петропавлівської) та заборони знесення кіоску жовто-білого кольору («Кондитерські вироби») ОСОБА_1, що розташований у м. Суми біля будинку 74 (перехрестя вул. ОСОБА_2 - вул. Петропавлівська).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2018р. зазначену заяву задоволено. Вжито заходи забезпечення адміністративного позову та заборонено Виконавчому комітету Сумської міської ради (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2, ідентифікаційний код 04057942), Управлінню архітектури та містобудування Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 8-А, ідентифікаційний код 40462253), комісії з питань звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Суми (40000, м. Суми, майдан Незалежності, 2) та залученим ними до виконання робіт комунальним підприємствам або іншим субєктам господарювання, вчиняти дії щодо демонтажу об'єктів: тимчасової споруди жовто-білого кольору («овочі-фрукти»), що розташована за адресою: вул. Петропавлівська, біля будинку 74 (перехрестя пров. Огарьова - вул. Петропавлівської); тимчасової споруди жовто-білого кольору («Кондитерські вироби»), що розташована за адресою: вул. Петропавлівська, біля будинку 74 (перехрестя вул. ОСОБА_2 - вул. Петропавлівська) зазначених у пунктах 5, 6 Додатку «Перелік тимчасових споруд, які підлягають демонтажу» до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.07.2018 № 383, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 1840/2909/18.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає доводи щодо відсутності підстав для забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості заяви позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для звернення позивача з заявою про забезпечення позову стала загроза господарської діяльності позивача через здійснення відповідачем на підставі оскаржуваного рішення демонтажу кіосків, про що відповідач повідомив позивача листом від 02.08.2018 № 106/08.01-17.

Згідно ч.1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Положеннями частини ч.2 ст. 150 Кодексу визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 р. застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Предметом спору у справі, що розглядається, є правомірність пункту 5 додатку до рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 383 «Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» щодо знесення тимчасової споруди жовто-білого кольору («Овочі-фрукти») по вул. Петропавлівській біля будинку 74 (перехрестя пров. Огарьова - вул. Петропавлівської), та правомірність пункту 6 додатку № 383 «Про звільнення земельних ділянок від незаконно встановлених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» щодо знесення тимчасової споруди жовто-білого кольору («Кондитерські вироби») по вул. Петропавлівській біля будинку 74 (перехрестя вул. ОСОБА_2 - вул. Петропавлівська).

Позивач просила забезпечити позов шляхом заборони знесення належних їй кіоску жовто-білого кольору («Овочі-фрукти»), що розташований у м. Суми біля будинку 74 (перехрестя пров. Огарьова - вул. Петропавлівської) та заборони знесення кіоску жовто-білого кольору («Кондитерські вироби»), що розташований у м. Суми біля будинку 74 (перехрестя вул. ОСОБА_2 - вул. Петропавлівська).

Колегія суддів вважає, що після виконання відповідачем рішення № 383 шляхом знесення споруд, прийняття рішення у даній справі втратить своє значення.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проводити демонтаж вказаних обєктів унеможливить ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Враховуючи, співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу позивача, за захистом якого заявник звернулася до суду, майнових наслідків в результаті невжиття заходів шляхом заборони відповідачу здійснювати демонтаж тимчасових споруд, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви позивача та вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ці заходи забезпечення позову вжиті судом в межах предмета позову та не порушують прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також забезпечення позову вищевказаним шляхом не є рівнозначними задоволенню позовних вимог, оскільки не містить оцінки оскаржуваного рішення, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для повернення заяви позивачу, оскільки клопотання про забезпечення позову заявлено в позовній заяві, а не окремим документом, є безпідставними, оскільки приписами Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги щодо письмової форми та змісту такої заяви, приписів щодо обвязкового складання окремого документу норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.08.2018 по справі № 1840/2909/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 23.10.2018 р.