Справа № 1540/3926/18
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3926/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» (просп. Суворова,158, м. Ізмаїл, Одеська обл. 68600) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа,8, м. Київ, 04053), Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (Львівська площа,8, м. Київ, 04053), третя особа на стороні позивача ОСОБА_1 підприємство «РОДНІК» (Болградське шоссе,31/1, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600), про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» (далі ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ») з позовом (т.2 а.с.2-14) до Державної фіскальної служби України (далі ДФСУ), комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Комісія), третя особа на стороні позивача ОСОБА_1 підприємство «РОДНІК» (далі ПП «РОДНІК»), в якому позивач просить:

- скасувати рішення комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №595692/37417530 від 15.02.2018 року;

- зобовязати ДФСУ зареєструвати податкову накладну №18 від 19.12.2017 року.

Позивач зазначив, що він зареєстрований як юридична особа 25.02.2011 року. Профільним видом діяльності підприємства є роздрібна торгівля іншими невживаними непродовольчими товарами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.78). В рамках вказаного напрямку діяльності підприємство реалізує товар - металопрокат. Для здійснення діяльності ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» закуповує даний товар у ТОВ «МЕТАЛ-ЛАЙН» згідно Договору №030117/38 від 03.01.2017року (асортимент, ціна та кількість проданого товару вказується в видатковій накладній). У процесі діяльності ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» було виставлено на адресу ПП «РОДНІК» рахунок №СФ-0000367 від 15.12.2017року на сплату металопрокату, на загальну суму 250083,95 грн, в т.ч. ПДВ 41680,66 грн і здійснена операція, що підтверджується видатковою накладною №РН-00003365 від 19.12.2017року. Оплата вартості поставленої продукції була здійснена покупцем 19.12.2017року згідно рахунку №367 від 15.12.2017року в повному обсязі.

За правилом першої події ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» було складено та направлено на реєстрацію податкові накладні №19 від 19.12.2017року на суму 109786,51грн, в т.ч. ПДВ 18297,75 грн, та №18. від 19.12..2017року на суммуі40297,44 грн, в т.ч. ПДВ 23382,91 грн.

Проте зареєстрована лише податкова накладна №19 від 19.12.2017 року, а реєстрацію податкової накладної №18 від 19.12.2017 року було зупинено.

Позивач стверджує, що наведені господарські операції у повному обсязі відображені у бухгалтерському обліку підприємства, реальність їх виконання підтверджується також наявністю у ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» власною матеріально-технічної базою загальною вартістю більше 567 тис. грн., орендованими приміщеннями (складське- 80 м2, офісне-20 м2) загальною площею 100 кв. м., достатнім штатним складом працівників.

Позивач зазначає, що протягом 2017 року ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» мала інші поставки на вказаного вище контрагента в рамках того ж самого господарського договору купівлі-продажу №34 від 25.12.2015року, що підтверджується податковими накладними №7 від 07.12.2017,№16 від 07.12.2017,№19 від 19.12.2017. При цьому, усі зазначені податкові накладні були зареєстровані ДФС в належні терміни у 2017році.

Позивач вважає, що відповідач невірно обрав спосіб реалізації покладених на нього завдань та функцій, оскільки п.61.2 ст.61 ПКУ не містить такого способу податкового контролю як «блокування» податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у квитанції №1 по ПН №.18 від 19.12.2017року зазначено критерій, який взагалі відсутній у п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН: «...невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЄД :7214, 7216». ДФС безпідставно проігноровано відомості Повідомлення №2 від 08.02.2018року та копії документів, якими також розяснюється «кодова» специфіка діяльності ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ». Лише з цієї підстави висновки комісії ДФС є неповними та необєктивними.

Крім того, підпунктом 201.16.1 ст.201 ПКУ передбачено для «розблокування» реєстрації ПН платник податків може подати письмові пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/РК в ЄРПН. В тексті зазначеної законодавчої норми вжито сполучники «та/або», що однозначно вказує на існування альтернативи для платника податків: він може на власний розсуд подати чи то письмові пояснення, чи то копії документів за вичерпним переліком, або вчинити обидві дії одночасно.

Керуючись зазначеним приписом, ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» вирішило надати до ДФС обидві складові «виправдувального» пакету документів (і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення операцій по відмовленій ПН).

При цьому, надані копії документів детально пояснюють специфіку діяльності ТОВ (придбання матеріалів) та підтверджують наявність матеріально-технічної бази для ведення профільного виду діяльності, дотримання принципу обачності при виборі своїх контрагентів, а саме ПП «РОДНІК», про що свідчить наявність статуту, свідоцтва про державну реєстрацію цієї юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію платника податків.

Положеннями постанови КМУ від 29.03.2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» передбачається, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є, зокрема, надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Конструкція вищенаведеної норми постанови КМУ містить сполучники «та/або», що свідчить про альтернативну можливість існування тієї чи іншої підстави відмови. Зазначене свідчить про те, що при розгляді справи та прийнятті рішення у ній комісія ДФС повинна встановити конкретну обставину з двох наведених. У іншому випадку, виникає фактична невизначеність, що є неприпустимим у розумінні ПКУ.

У рішенні комісії ДФС від 15.02.2018 року №595692/37417530 в реєстрації ПН було відмовлено саме з підстави «надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування».

При цьому, фіскальним органом вищої податкової інстанції лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи.

Позивач стверджує, що первинні документи, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу п.п.198, 201 ПКУ, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Таким чином, первинні документи засвідчують факт реального виконання ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» та його контрагентом господарських зобов'язань.

При цьому, ДФС не спростовано і встановленої ст.204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів. Взагалі не досліджувались фактичні обставини щодо змісту та умов угоди, зобовязань сторін за договором та порядку оплати вартості товару.

Відповідачі порушили його права як платника податків, у звязку з чим позивач просить задовольнити позов.

Представник ДФСУ подав відзив на позов (т.2 а.с.179-184), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача ДФСУ навів у відзиві положення законодавства, яке регламентує діяльність Комісії, Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН встановлені п.6 Критеріїв №567, перелік документів для надання платником податків у залежності від критерію оцінки, встановлений наказом МФУ №567 від 13.06.2017 року.

У подальшому зазначив, що позивач відповідно до повідомлення після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної подав документи, серед яких повідомлення від 08.02.2018 року №2; договір поставки №030117/38 від 03.01.2017року; ТТН №Р2096 від 05.09.2017року; документ не відображується; видаткова накладна №1550 від 19.07.2017року; ТТН № Р1550 від 19.07.2017року.

Представник відповідача зазначив, що з огляду на відсутність надання платником податків копій первинних документів щодо постачання/придбання то товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів. документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством, платником не додержано вимог наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.

Таким чином, на думку представника відповідача, рішення комісії ДФС України № 595692/37417530 від 15.02.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» із посиланням на підставу - надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/'розрахунку коригування, - є повністю обґрунтованим.

Ухвалою суду від 09.08.2018 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 31.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» зареєстровано 25.02.2011року, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби, є платником ПДВ, орендарем земель сільськогосподарського призначення. Види діяльності за КВЕД: 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними непродовольчими товарами в спеціалізованих магазинах та інші (т1 а.с.13-35).

25.12.2015 року ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» (продавець) укладений договір купівлі-продажу №34 з ПП «РОДНІК» (покупець) на поставку металопрокату у кількості, асортименті та за ціною відповідно до накладної (т.1а.с.45).

В процесі виконання договору позивач виставив рахунок №СФ-0000367 від 15.12.2017року на сплату металопрокату, на загальну суму 250083,95 грн, в т.ч. ПДВ 41680,66 грн і здійснена операція, що підтверджується видатковою накладною №РН-00003365 від 19.12.2017року. Оплата вартості поставленої продукції була здійснена покупцем 19.12.2017року згідно рахунку №367 від 15.12.2017року в повному обсязі. Товар був придбаний у ТОВ «МЕТАЛ-ЛАЙН» згідно Договору №030117/38 від 03.01.2017року.

За вказаною господарською операцією ТОВ «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» виписало та направило на реєстрацію податкові накладні №19 від 19.12.2017року на суму 109786,51грн, в т.ч. ПДВ 18297,75 грн, та №18. від 19.12..2017року на суму 140297,44 грн, в т.ч. ПДВ 23382,91 грн.

Податкова накладна №19 від 19.12.2017року на суму 109786,51грн, в т.ч. ПДВ 18297,75 грн була прийнята та зареєстрована.

Згідно з квитанцією податкова накладна та №18. від 19.12..2017року доставлена до центрального рівня Державної податкової служби України. В квитанції зазначено «Документ прийнято. Реєстрація зупинена». Також зазначено, що виявлені помилки: Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 7214,7216. Запропоновано надати пояснення та/або документи, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (т.1 а.с.38).

Позивач направив повідомлення від 08.02.2018 року №2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, згідно якого подані документи, які підтверджують придбання та подальший продаж товару (т.1 а.с.39).

15.02.2018 року Комісія прийняла рішення №595692/37417530, відповідно до якого позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної №18 від 19.12.2017 року з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування (т.1 а.с.41).

Вважаючи порушеними свої права прийняттям вказаного рішення позивач звернувся до суду в даним позовом.

Спірні правовідносини виникли між позивачем юридичною особою, платником податків та відповідачами - субєктами владних повноважень з приводу з питань оподаткування, зокрема податку на додану вартість, у тому числі щодо реєстрації податкової накладної.

Спеціальним законом з питань оподаткування є ПКУ.

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПКУ, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 ст. 187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПКУ).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПКУ встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Постановою КМУ від 29.12.2010 року №1246 був затверджений Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Законом України «Про внесення змін до ПКУ щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №17-97-VІІІ внесені зміни до ПКУ та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю, зокрема, ст.201 ПКУ доповнена п.201.16 (в даній редакції діяла до 01.01.2018 року) щодо можливості зупинення реєстрації податкової накладної, порядку та підстав зупинення реєстрації податкової накладної, регламентовані дії платника податку та контролюючого органу по даному питанню, передбачений такий субєкт владних повноважень, як Комісія центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, яка розглядає письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 п.201.16 ст.201 ПКУ, та наділена повноваженнями щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмови у такій реєстрації.

Пунктом п.201.16 було встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої ПН/РК сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, встановлених відповідно до п.74.2 ст.72 ПКУ.

У відповідності до вимог п.74.2 ст.72 ПКУ (діяв до 01.01.2018 року) в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності ПН/РК оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН.

Законом України «Про внесення змін до ПКУ та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 року №2245-VIII, який діє з 01.01.2018 року, внесені зміни до ПКУ та, зокрема, п 74.2 ст. 74 виключений, а п.201.16 ст.201 ПКУ викладений в редакції: Реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

КМУ лише 21.02.2018 року, тобто після прийняття оскаржуваного рішення, прийнята постанова №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджені: - Порядок зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН;- Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації;- Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН були затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567 (далі Наказ №567), який діяв на час виникнення спірних правовідносин та втратив чинність згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 06.04.2018 року № 409.

Також КМУ 29.03.2017 року прийнята постанова №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією ДФС про реєстрацію ПН/РК в ЄОПН або відмову у такій реєстрації» (далі Постанова КМУ № 190) яка діяла на час виникнення спірних правовідносин та втратила чинність згідно з постановою КМУ від 21.02.2018 року № 117.

Крім того, з урахуванням надання повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмови у такій реєстрації комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №566 затверджений Порядок роботи комісії ДФСУ, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі Порядок роботи Комісії №566).

Згідно з п.1,2,3 Порядку він визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), а також права та обов'язки її членів.

Комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених п.201.16 ст.201 ПКУ та постановою КМУ від 29.03.2017 року №190, які діяли на час виникнення спірних правовідносин..

Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, ПКУ та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

Комісія відповідно до п. 201.16.3 ст.201 ПКУ приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН; відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

Рішення про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, зазначена Комісія є окремим субєктом владних повноважень, оскільки тільки вона відповідно до вимог ПКУ має право примати колегіально рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН.

ДФС не повноважна приймати таке рішення за комісію, а лише має право переглядати її рішення за скаргою в порядку визначеному законодавством.

Судом встановлено, що позивач як платник ПДВ на виконання своїх податкових зобовязань та направив для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №18 від 19.12.2017року, реєстрація якої була зупинена 26.12.2017 року, про що контролюючим органом в автоматичному режимі надіслана квитанцію про зупинення реєстрації такої ПН/РК коригування(т.1 а.с.38).

Позивач отримав квитанцію з повідомленням, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567. Позивачу запропоновано надати пояснення та / або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПК відповідно до п. «в» пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ.

Рішення №595692/37417530 від 15.02.2018 року винесено Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації ДФСУ.

Дослідивши оскаржуване рішення Комісії як акт індивідуальної дії субєкта владних повноважень та надані позивачем первинні документи в підтвердження здійснення господарської операції, за якою складена податкова накладна, суд дійшов до висновку, що рішення Комісії є необґрунтованим та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

В рішенні Комісії №595692/37417530 від 15.02.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 19.12.2017року зазначено, що воно прийнято з підстави «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку корегування».

Рішення Комісії не містить жодного посилання на конкретний документ, якій складений з порушенням законодавства та з яким саме порушенням він складений.

Суд вважає обґрунтованим доводи позивача, що Комісія у своєму Рішенні лише зазначила одну з підстав, яка зазначена а нормативно-правовому акті як підстава для відмови у реєстрації податкової накладної, проте на наведено жодного факту та мотивів прийнятого рішення.

Позивачем надані документи (договір, накладні, рахунки та інші), які підтверджують здійснення господарської операції, які складені у відповідності до вимог законодавства.

Пунктами 16-20 Порядку роботи Комісії №566 встановлено, що Комісією розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп.201.16.2 п.201.16 ст.201 ПКУ, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації. Порядок взаємодії Комісії, структурних підрозділів та головних управлінь ДФС затверджується ДФС.

Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Розгляд питання на засіданні Комісії включає такі етапи: 1) доповідь секретаря Комісії; 2) доповідь члена Комісії, співдоповіді (у разі потреби); 3) внесення пропозицій членами Комісії, їх обговорення; 4) оголошення головою Комісії рішення про припинення обговорення питання; 5) голосування; 6) оголошення головою Комісії результатів голосування; 7) оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті Комісією рішення. Рішення з питань, що розглядаються на засіданнях Комісії, приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів голос голови Комісії є ухвальним.

В оскаржуваному рішення відсутні мотиви його прийняття. Відповідачами не надані документі, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення. До суду також не надано жодного документу щодо процесу прийняття Комісією оскаржуваного рішення з відображенням думок та позицій її членів, висновку контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації ПН/РК в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації.

У відзиві на позов представник відповідача ДФС зазначив, що підставою для прийняття рішення було надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві на позов підкреслив таку підставу з наданої альтернативи як надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Представник відповідача вважає, що не були надані всі необхідні доку менти для прийняття рішення.

Проте суд не приймає до увагу вказані представником відповідача заперечення на позов, оскільки його думка не ґрунтується на наданих до суду доказах. Наявне лише оскаржуване рішення, у якому зазначена підстава надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію ПН/РК. Інших доказів, які були покладені в основу прийнятого рішення не надано.

Проте суд вважає надані документи позивачем не мають дефектів та підтверджують здійснення господарської операції.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням того, що рішення Комісії є не чітким, необґрунтованим, не мотивованим, та не надання відповідачем будь-яких документів, які були підставою для прийняття вказаного рішення, які б містили мотиви та обґрунтування його прийняття, суд дійшов до висновку про його неправомірність.

Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Комісії №595692/37417530 від 15.02.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 19.12.2017року в ЄРПН підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання ДФС України зареєструвати податкову накладну №18 від 19.12.2017року в ЄРПН, оскільки відповідно до п.19 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день настання однієї з таких подій: - прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію ПН/РК; - набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію ПН/РК (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); - неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК.

Крім того, відповідно до п.20 Порядку №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив щодо зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ: Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що безпідставна відмова в реєстрації податкової накладної позивача порушує його права та інтереси.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають у задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з ДФСУ за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 3524,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» (просп. Суворова,158, м. Ізмаїл, Одеська обл. 68600, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа,8, м. Київ, 04053, ), Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (Львівська площа,8, м. Київ, 04053), третя особа на стороні позивача ОСОБА_1 підприємство «РОДНІК» (Болградське шоссе,31/1, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, ), про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації №595692/37417530 від 15.02.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №18 від 19.12.2017року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №18 від 19.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМЕТАЛЛСТРОЙ» судові витрати у сумі 3524,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст.293,295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.