Справа № 200/3895/16-а
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №200/3895/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Агашаріфовій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського голови м. Дніпра, треті особи Державна міграційна служба Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Головне архітектурно-планувальне управління у департаменті по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, Український інститут національної пам'яті про визнання частково протиправним та скасування розпорядження міського голови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому з урахуванням наданих уточнень просить визнати частково протиправним та скасувати рішення Дніпропетровського міського голови від 24.11.2015 року №882-р «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська» в частині пункту 15 переліку перейменувань топонімів м. Дніпропетровськ у Додатку до Розпорядження міського голови щодо перейменування вулиці Героїв Сталінграда на проспект Богдана Хмельницького.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 24.11.2015 р. №882-р «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська» було прийняте наступне рішення:

«Відповідно до пункту 15 Додатку до розпорядження міського голови від 24.11.2015 року за №882-р перейменуванню підлягає вулиця Героїв Сталінграду у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на проспект Богдана Хмельницького».

Позивач з таким висновком не погоджується, вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що назва вулиці Героїв Сталінграда не має відношення до комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їх символіки, не має нічого спорідненого із іменем Сталіна Й.В., на честь якого було названо місто Сталінград, а присвячене честі та пам'яті героям Сталінградської битви 17.07.1942 - 02.02.1943 р.р., в якій приймали участь й українські військові, пам'ять яких була встановлена даною назвою. Крім того, позивач вважає, що відповідачем порушений порядок прийняття оскаржуваного розпорядження, не проведено його попередню правову експертизу, не враховано інтереси громадськості.

Представником відповідача надано до суду заперечення проти адміністративного позову, в якому він заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» назва «вулиця Героїв Сталінграда» містить у собі символіки комуністичного тоталітарного режиму, оскільки в назві використано ім'я (псевдонім) Сталіна Й.В., на честь якого було названо місто Сталінград. Перейменування вулиці відбулося у визначеному законом порядку, проведення громадського обговорення з приводу необхідності перейменування вулиці не передбачено Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник Третьої особи1 до суду свого представника не направив, письмових пояснень не надав.

Представником Третьої особи2 до суду надано письмові пояснення, в яких представник вказує на те, що ГоловАПУ було підготовлено проекти розпоряджень міського голови про перейменування проїздів на підставі переліку об'єктів топоніміки м.Дніпропетровська, що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного /нацистського/ тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», які були надані Українським інститутом національної пам'яті.

Представником Третьої особи3 до суду надано письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких представник заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

У ході розгляду справи від представників позивача та відповідача надані клопотання про призначення у справі науково-практичної експертизи для з'ясування питання чи підпадала назва вулиці Героїв Сталінграда у місті Дніпро під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Ухвалою суду від 05.12.2016 року клопотання представників позивача та відповідача про призначення експертизи задоволено, призначено в справі науково-правову експертизу, проведення якої доручено Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної академії наук України.

Листом за підписом Директора Інституту держави та права ім..В.М.Корецького від 01.03.2017 року, повернуто матеріали справи без проведення судової науково-правової експертизи по справі, у зв'язку з тим, що згідно законодавчо визначених повноважень Інститут держави і права ім..В.М.Корецького НАН України має право наукового /доктринального/ тлумачення чинного законодавства, тобто здійснювати діяльність, на яку не поширюється дія ст..384,385 КК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши повно, всебічно матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 24 листопада 2015 року розпорядженням Дніпропетровського міського голови було прийняте рішення №882-р «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська», яке було підписано виконуючим обов'язки міського голови Булавка Галиною Іллівною, яким з урахуванням вимог, встановлених Законом України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», відповідно до пропозицій міської комісії щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд на території міста Дніпропетровська, на підставі листа Українського інституту національної пам'яті від 28.08.2015 року вх.№06/20-140 та службової записки начальника Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міської ради від 23.11.2015 року вх.№8/4596 вирішено перейменувати топоніми м. Дніпропетровська згідно з додатками.

У своєму листі Український інститут національної пам'яті від 28.08.2015 року вх.№06/20-140 заначив, що назва вулиці Героїв Сталінграда походить саме від назви міста Сталінград, названого на честь Сталіна (псевдонім, справжнє прізвище Джугашвілі) Йосипа Віссаріоновича, особа, яка причетна до Жовтневого перевороту 1917 року. Дана інформація була викладена на офіційному Інтернет-порталі Дніпропетровської міської ради, де був опублікований перелік топонімів міста, що підпадають під дію вказаного Закону.

З приводу перейменування топонімів у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відбулися громадські обговорення, про що свідчить протокол громадських слухань по перейменуванню міста та вулиць в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 27.08.2015 року, на якому були присутні мешканці Бабушкінського району, керівництво району, представники громадської організації «Майдан - Січеслав». Із змісту протоколу вбачається, що після заслуховування інформації від представників комісії міської ради, від жителів Бабушкінського району поступило прохання не перейменовувати, як саме місто, так і райони з вулицями. Проти перейменування підписались присутні мешканці району у кількості 44 жителя.

У підтвердження чого на сторінці офіційного Інтернет-порталу Дніпропетровської міської ради викладена інформація щодо узагальнення аналізу пропозицій (зауважень), що надійшли під час громадських обговорень з питання перейменування міста Дніпропетровська, вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших об'єктів, що розташовані на території міста.

Сталінградська битва була однією з найкрупніших битви в історії людства та тривала з 17 липня 1942 по 2 лютого 1943 року. В Радянській армії в Сталінградській битві приймали участь у тому числі українські військові. Дані історичні обставини є загальновідомими та не потребують додаткового доказування згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України і відповідачем не заперечувалися.

Статтею 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Частиною 3 статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що одним із основних принципів на якому здійснюється місцеве самоврядування в Україні є принцип законності. Статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що система місцевого самоврядування включає, серед інших, міську раду та міську голову.

Пунктом 6 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» передбачено, що органи місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим законом в установленому порядку повинні здійснити демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, посвячених особам, причетним до організації здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УСРС (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури) працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у 20 столітті, а також в установленому порядку перейменувати райони в містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Згідно з абзацом є пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», символіка комуністичного тоталітарного режиму - це символіка, що включає назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об'єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (включаючи партійні з'їзди) річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України або з розвитком української науки та культури.

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Згідно частини 1 статті 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада має право проводити громадські слухання - зустрічатися з депутатами відповідної ради та посадовими особами місцевого самоврядування, під час яких члени територіальної громади можуть заслуховувати їх, порушувати питання та вносити пропозиції щодо питань місцевого значення, що належать до відання місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 14 статті 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок проведення громадських слухань визначається статутом територіальної громади.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з метою врахування історичних, національно-культурних, соціально-економічних та інших особливостей здійснення місцевого самоврядування представницький орган місцевого самоврядування на основі Конституції України та в межах цього Закону може прийняти статут територіальної громади села, селища, міста.

Відповідно до статті 15 Статуту Дніпропетровської міської ради однією з форм участі членів територіальної громади в місцевому самоврядуванні є громадські слухання.

Пункт 8 статті 20 статуту Дніпропетровської міської ради визначає, що пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов'язковому розгляду відповідними органами місцевого самоврядування. Про результати їх розгляду міський голова або визначена ним особа доводить до відома територіальні громади.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Статуту Дніпропетровської міської ради систему актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування міста складають:

- статут територіальної громади;

- рішення міської ради розпорядження міського голови;

- рішення виконавчого комітету міської ради;

- акти інших виконавчих органів ради та їх посадових осіб.

Згідно пункту 2 статті 10 Статуту Дніпропетровської міської ради проекти актів органів місцевого самоврядування міста, що зачіпають інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, подаються до відповідних органів юстиції для проведення правової експертизи на відповідність їх чинному законодавству.

Отже, оскаржуване розпорядження щодо перейменування вулиць міста Дніпропетровська прямим чином зачіпає інтереси громадян. Перед винесенням оскаржуваного розпорядження, його зміст не підлягав правовій експертизі органу юстиції, що є порушенням порядку його прийняття та виконання.

Пункти 4,5 статті 10 Статуту Дніпропетровської міської ради передбачають, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування міста скасовуються згідно з чинним законодавством. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування міста з мотивів їхньої невідповідності конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Суд погоджується з доводами позивача, що назва вулиці «Героїв Сталінграду» присвячена пам'яті загиблих військових, в тому числі й українців, під час Сталінградської битви 17 липня 1942 - 02 лютого 1943 року, й не містить в собі ознаки пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в розумінні Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Суд критично оцінює та не погоджується із твердженням відповідача про те, що назва вулиці «Героїв Сталінграда» має ознаки символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів з підстав наявності в назві ім'я (псевдоніму) Сталіна Й.В., на честь якого було названо місто Сталінград.

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно зі ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії; зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача коштів; тимчасову заборону /зупинення/ окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; примусовий розпуск /ліквідацію/ об'єднання громадян; примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; визнання наявності чи відсутності компетенції /повноважень/ суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з аналізу наведених норм права, які регулюють спірні правовідносини та встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 17, 18, 19, 56,94, 99, 104, 107, 158-167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міського голови м.Дніпра, треті особи Державна міграційна служба Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Головне архітектурно-планувальне управління у департаменті по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, Український інститут національної пам'яті про визнання частково протиправним та скасування розпорядження Дніпропетровського міського голови щодо перейменування вулиці Героїв Сталінграда на проспект Богдана Хмельницького - задовольнити.

Визнати частково протиправними та скасувати розпорядження Дніпропетровського міського голови від 24.11.2015 року №882-р «Про перейменування топонімів м. Дніпропетровська», підписане тимчасово виконуючої обов'язки міського голови міста Дніпропетровська Булавка Галиною Іллівною в частині пункту 15 переліку перейменувань топонімів м. Дніпропетровськ у Додатку до Розпорядження міського голови щодо перейменування вулиці Героїв Сталінграда на проспект Богдана Хмельницького.

Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Т.В.Шевцова