Справа № 343/264/18
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/264/18
Провадження №: 2-а/0343/24/18
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом адміністративним позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати повністю Постанову від 30.01.2018 р. у справі про порушення митних правил № 16/20600/18, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 714 817,55грн. (один мільйон сімсот чотирнадцять тисяч вісімсот сімнадцять гривень 55 коп.)

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 30 січня 2018 року Івано-Франківською митницею ДФС України в особі в.о. начальника Івано-Франківської митниці ДФС України, радника податкової та митної справи І рангу ОСОБА_3 було винесено Постанову у справі про порушення митних правил № 16/20600/18, згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ст.485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 1 714 817,55 грн. Прийнята постанова у справі про порушення митних правил є необґрунтованою, винесеною з порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил такими, що не відповідають дійсності, а розгляд справи є неповним та необєктивним. Всі висновки Постанови грутнуються на тому, що позивач, маючи статус «громадянина - резидента» вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 571 605,85 гривень шляхом надання паспорту серії BD №8225997 громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 на імя Vaszko Andrasa в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386 в режимі тимчасове ввезення, згідно положень ч. 2 ст. 380 Митного кодексу України в порядку, передбаченому для громадян - нерезидентів. Однак дані висновки є хибними. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин. Висновки викладені в Постанові суперечать принципам Європейської Конвенції Про громадянство" від 06.11.1997 ( ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006 ), згідно якої Україна зобов'язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов'язки, пов'язані із множинним громадянством: громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов'язки, як і інші громадяни держави-учасниці. (висновки викладені в постанові апеляційного суду Закарпатської області справа № 297/841/17). Тобто, перетинаючи кордон, Позивач мав всі підстави вважати, що закон ним не порушено, і його перебування та ввезення автомобіля на митну територію України є цілком законним і таким, що не суперечить законам України. В підтвердження викладеного, при перетині державного кордону на Позивача не було складено жодного адміністративного протоколу. Статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, такої мети в діях Позивача не було, як і відсутні обєкт та обєктивна сторона правопорушення передбаченого даною статтею. Відповідно до закону, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог законодавства, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Частиною 2 статті 290 Митного кодексу України визначено, що обов'язок із сплати митних платежів припиняється щодо товарів, випущених у вільний обіг на митній території України або вивезених з цієї території без сплати митних платежів, обов'язок з їх сплати припиняється також у випадках, передбачених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України. 5 січня 2018 Автомобіль був вивезений з митної території України. Крім того, позивач не мав мети використовувати даний Автомобіль на території України, однак у звязку з ремонтом, далі у звязку з ДТП і подальшим ремонтом час Автомобіля на митній території України склав тривалий термін. Та відразу після ремонту Автомобіль був вивезений з митної території України, і більше того погашено на території ОСОБА_4 ОСОБА_5 у звязку з незадовільним технічним станом. Тому на даний момент Автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386 не існує, Позивач не є власником зазначеного транспортного засобу. З огляду на викладене вважає, що підстави для накладення адміністративного стягнення відсутні, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення. У Протоколі під час його складання обов'язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до Протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту Протоколу. Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до Протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до Протоколу окремо, про що у Протоколі робиться запис. При складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права й обов'язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі. Про ознайомлення із Протоколом особа щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів. Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала Протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є. У разі відмови особи, щодо якої складається Протокол, від підписання Протоколу посадова особа органу доходів і зборів робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у разі їх наявності. Один примірник Протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення Протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол в день складання реєструється посадовою особою органу доходів і зборів в Журналі реєстрації протоколів та постанов про адміністративні правопорушення та не пізніше наступного робочого дня відомості вносяться до відповідної інформаційної системи. До Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом'якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення. Позивач не був запрошений для складання Протоколу і не мав можливості надати пояснення, що і привело для внесення неправдивих відомостей до останнього. Даний факт підтверджується і змістом Постанови в якій зазначено, що Позивача повідомили тільки про час та місце винесення Постанови щодо нього, що є грубим порушенням законодавства України. Незрозумілим є визначення розміру штрафу як адміністративного стягнення. Порядок і методи визначення митної вартості товарів, в тому числі транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України. Зазначає, що митна вартість транспортних засобів в значній мірі залежить від таких факторів, як: марка, модель, комплектація, обєм двигуна, рік випуску, технічний стан (особливо це стосується транспортних засобів, які були у використанні).

Представник відповідача подав суду відзив на позов де зазначив, що громадянин ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови Івано-Франківської митниці ДФС від 30.01.18 в адміністративній справі про порушення митних правил № 16/20600/18. Позовну заяву вважає необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав:

При проведенні перевірки інформації викладеної у листі УСБ України в Івано- Франківській області від 06.09.17 №60/5/3-1882 встановлено, що громадянином ОСОБА_5 VASZKO ANDRAS (НОМЕР_1, проживає ЧЕХІЯ ОСОБА_6 234) 27.05.2017р. через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко», митного поста «Смільниця», Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в режимі тимчасове ввезення строком до 1 року транспортний засіб марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386, кузов номер WBAGM21060DR56764. У процесі проведення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386 було встановлено, що позивач неодноразово ввозив на митну територію України даний автомобіль, та 27.05.2017 року ввіз у режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_5 BD №8225997, тобто надав документ, який є підставою для надання пільг, а саме незастосування заходів гарантування при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента». Із вказаних матеріалів перевірки встановлено, що громадянин VASZKO ANDRAS. ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України (лист УСБУ в Івано-Франківській обл. від 06.09.17 № 60/5/3-1882 та Лист відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській обл. вих.02/02.01.2018) ОСОБА_2, паспорт громадянина України СС № 139549 виданий 05.11.199 року).

Таким чином встановлено, що громадянин VASZKO ANDRAS та ОСОБА_2 є однією й тією ж особою. Під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента». Враховуючи викладене та з метою повного, всебічного та обєктивного зясуванні всіх обставин по даному факту, 28.12.2017р. Івано-Франківською митницею ДФС було направлено повідомлення громадянину ОСОБА_2 А Б. щодо необхідності його прибуття до митниці (вих. № 1508/10/09-70-20 від 28.12.2017). Дане повідомлення він отримав 30.12.2017р. На повідомлення Івано-Франківської митниці ДФС для надання пояснень, гр. ОСОБА_2 не зявився. Відповідно до пп. «в» п. 50 ст.4 Митного кодексу України резиденти це фізичні особи - громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійні місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство», законодавство Україні про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства - громадянстві держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом який підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України. Згідно ст.19 Закону України «Про громадянство», однією з підстав для втраи громадянства України є добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотання. Тобто, на момент перетину кордону 27.05.2017 року позивач мав статус резидента, оскільки мав постійне місце проживання в Україні, що підтверджуєте відомостями про його реєстрацію.

Заяви та клопотання учасників справи:

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням про витребування у відповідача письмових доказів, оскільки вважає, що вжиті нею самостійно спроби захистити своє право залишились поза увагою. Ухвалою суду дане клопотання задоволено.

Процесуальні дії:

Ухвалою суду від 14.02.2018 року відкрито провадження в даній справі.

09.10.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребуванняч доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Як встановлено в судовому засіданні 30 січня 2018 року Івано-Франківською митницею ДФС України в особі в.о. начальника Івано-Франківської митниці ДФС України, радника податкової та митної справи І рангу ОСОБА_3 було винесено Постанову у справі про порушення митних правил № 16/20600/18, згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ст.485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 1 714 817,55 грн.

При проведенні перевірки інформації викладеної у листі УСБ України в Івано-Франківській області від 06.09.17 №60/5/3-1882 встановлено, що громадянином ОСОБА_7 VASZKO ANDRAS (НОМЕР_1, проживає ЧЕХІЯ ОСОБА_6 234) 27.05.2017р. через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко», митного поста «Смільниця», Львівської митниці ДФС ввезено на митну територію України в режимі тимчасове ввезення строком до 1 року транспортний засіб марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386, кузов номер WBAGM21060DR56764. У процесі проведення аналізу перетину митного кордону України транспортного засобу марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386 було встановлено, що позивач неодноразово ввозив на митну територію України даний автомобіль, та 27.05.2017 року ввіз у режимі «тимчасового ввезення» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_5 BD №8225997, тобто надав документ, який є підставою для надання пільг, а саме незастосування заходів гарантування при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента».

Із вказаних матеріалів перевірки встановлено, що громадянин VASZKO ANDRAS, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України (лист УСБУ в Івано-Франківській обл. від 06.09.17 № 60/5/3-1882 та Лист відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській обл. вих.02/02.01.2018) - ОСОБА_2, паспорт громадянина України СС № 139549 виданий 05.11.1996 року). Таким чином встановлено що громадянин VASZKO ANDRAS та ОСОБА_2 є однією й тією ж особою. Під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України особа надавала документ, який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус «резидента». Враховуючи викладене та з метою повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин по даному факту, 28.12.2017р. Івано-Франківською митницею ДФС було направлено повідомлення громадянину ОСОБА_2 А Б. щодо необхідності його прибуття до митниці (вих. № 1508/10/09-70-20 від 28.12.2017). Дане повідомлення він отримав 30.12.2017р. На повідомлення Івано-Франківської митниці ДФС для надання пояснень, гр. ОСОБА_2 не зявився. Відповідно до пп. «в» п. 50 ст.4 Митного кодексу України резиденти це фізичні особи громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Оцінка суду:

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до пп. «в» п. 50 ст.4 Митного кодексу України резиденти це фізичні особи громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство», законодавство України про громадянство ґрунтується на принципі єдиного громадянства громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Статтею 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом який підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України.

Згідно ст.19 Закону України «Про громадянство», однією з підстав для втрати громадянства України є добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Тобто, на момент перетину кордону 27.05.2017 року позивача мав статус резидента, оскільки мав постійне місце проживання в Україні, що підтверджується відомостями про його реєстрацію.

Відповідно до ч.2 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами (яким позиціонував себе ОСОБА_2), не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-резидентами (яким є ОСОБА_2) транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

В даному випадку ОСОБА_2 мав право ввезти транспортний засіб на митну територію України під зобов'язання про зворотне вивезення, але в разі сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Відповідно до п.7 розділу І наказу №1118 від 17.11.2005 року «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» із змінами та доповненнями визначено, що власник транспортного засобу або уповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших, документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

Відповідно п. 45 ст. 4 МК України постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Крім того, статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання визнається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено обов'язок громадян України, а також іноземців чи осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацією є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відомості про місце проживання вносяться до таких документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. А документом, до якого вносяться відомості про місце перебування є довідка про звернення за захистом в Україні.

Статтею 103 МК України встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та оплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Статтею 292 МК України встановлено, що митні платежі не сплачуються при ввезенні товарів на митну територію України, якщо такі товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу, Податкового кодексу України не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 293 МК України особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, є: у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

27.05.2017р. громадянин ОСОБА_2 маючи статус громадянина-резидента, під час ввезення на митну територію України автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386, кузов номер WBAGM21060DR56764 у митному режимі тимчасове ввезення строком до 1 року надав посадовим особам Львівської митниці ДФС, як підставу для пропуску транспортного засобу марки ««BMW 730» у відповідності до ч.2 ст.380 МК України (без сплати митних платежів) паспорт громадянина ОСОБА_7 BD №8225997, проживає ЧЕХІЯ ОСОБА_6 234) та не повідомив працівників митниці про наявність у нього українського громадянства, не надав їм паспорт громадянина України серії СС № 139549, чим вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС від 04.01.2018 року №3/09-70-19-31 станом на 27.05.2017 року вартість транспортного засобу марки ««BMW 730», кузов номер WBAGM21060DR56764, складає 226893грн. 27 коп., а у разі ввезення автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386, кузов номер WBAGM21060DR56764 на митну територію України відповідно до ч. 3 ст. 380 МК України ОСОБА_2, як громадянину України необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі у сумі 571605,85 грн. (з них мито 22689,33грн., акциз 415833,33грн., ПДВ 133083,19грн.)

Виходячи з викладеного та враховуючи наявність у позивача, як паспорта громадянина України так і паспорта громадянина ОСОБА_5, постійного місця проживання на території України, вважаємо, що позивач у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина-резидента та на території України повинен користуватись документами громадянина України.

Разом з цим встановлено, що позивач ввіз вказаний транспортний засіб в режимі тимчасового ввезення, пред'явивши митному органу паспорт громадянина ОСОБА_5, надання якого є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або за несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або за вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів.

Згідно ст. 467 МК України порушення митних правил, передбачені ст.ст. 469, 477-485 МК України є триваючими.

Таким чином встановлено, що громадянин України ОСОБА_2, маючи статус «громадянина-резидента» вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 571605,85гривень шляхом надання паспорту серії BD №8225997 громадянина ОСОБА_7, (зазначив, що проживає ЧЕХІЯ ОСОБА_6 234) на імя VASZKO ANDRAS в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля марки «BMW 730», реєстраційний номер 7U49386, кузов номер WBAGM21060DR56764 в режимі "тимчасове ввезення", згідно положень ч.2 ст. 380 Митного кодексу України в порядку, передбаченому для «громадян-нерезидентів».

Дослідивши суд вважає, що факт вчинення гр. ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ст. 485 МК України підтверджується матеріалами справи, і вважаємо що його вину доведеною зібраними доказами, зокрема, протоколом про порушення митних правил від 12.01.2018 №16/20600/18, службовою запискою відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС від 04.01.2018 №3/09/70-19-31, листом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області 06.09.2017 №60/5/3-1882, листом відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській обл. вих.№02/02.01.2018, листом Львівської митниці ДФС від 19.01.2018р., та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, Івано-Франківська митниця ДФС вважає, що оскаржувана постанова про порушення митних правил прийнята правомірно, відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень встановлених чинним законодавством України, факт порушення митного законодавства підтверджується матеріалами справи та не спростований позивачем належними доказами.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.49,50,51, 383, 395, 485 МК України, ст.ст. 3, 6, 8, 9, 10, 11, 70, 71, 72, 79, 86, 122, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністртивного позову ОСОБА_2 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про порушення митних правил - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 77500.

Відповідач: Івано-Франківська митниця Державної фіскальної служби, м.Івано-Франківськ, вул. Короля Данила, 20 м.Івано-Франківськ 76010.

Повний текст рішення виготовлено 24.10.2018 р.

Суддя