Справа № 2040/7178/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 жовтня 2018 р. № 2040/7178/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Зінченко А.В. , розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 64300, код НОМЕР_1) до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (просп. Незалежності, буд. 2, м. Ізюм, Харківська область, 64300, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому, після уточнення позовних вимог, просить визнати незаконним та скасувати рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №2 від 26 червня 2018 року та зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в 6-му воєнізованому гірничнорятувальному загоні з 22.09.1994 року по 30.09.2002 рік до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», призначити та виплачувати пільгову пенсію за віком на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дати звернення за виплатою пенсії на підставі трудової книжки, за якою він працював в 6-му воєнізованому гірничнорятувальному загоні: з 22 вересня 1994 року по 16 січня 1995 року на посаді помічника командиру взводу, з 16 січня 1995 року по 01 квітня 2000 року на посаді командиру взводу, з 01 квітня 2000 року по 20 вересня 2002 року на посаді помічника командиру, з повним робочим днем.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач знаходиться на пенсії.

ОСОБА_1 згідно наказу № 67-к від 21.09.1994 року був прийнятий на роботу на посаду помічника командиру взводу 6-го воєнізованого гірничнорятувального загону з 22 вересня 1994 року.

З 16 січня 1995 року на підставі наказу №5-К працював на посаді командиру взводу 6-го воєнізованого гірничнорятувального загону.

З 01 квітня 2000 року на підставі наказу № 27-К від 10.05.2000 року був призначений на посаду помічника командиру загону.

На підставі наказу № 49-к від 30.09.2002 року був звільнений з займаної посаді з 30 вересня 2002 року.

Таким чином, у період з 22 вересня 1994 року по 30 вересня 2002 року позивач працював в 6-му воєнізованому гірничнорятувальному загоні. Зазначена робота є підземною роботою (шахтарі) та дає право на пенсію на пільгових умовах. Факт роботи в 6-му воєнізованому гірничнорятувальному загоні встановлений рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 травня 2018 року.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, перебуваю на обліку в Ізюмському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як внутрішньо переміщена особа, що отримує пенсію.

З приводу призначення пенсії на пільгових умовах та перерахунку своєї пенсії ОСОБА_1 звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак згідно рішення Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №2 від 26.06.2018 року йому відмовлено в перерахунку пенсії, в зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів про стаж на підземних роботах у період з 22.09.1994 року по 30.09.2002року, відсутністю відомостей про зайнятість протягом повного робочого дня та результатів атестації робочих місць.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що положення Конституції України, за якими, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України), а право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, є результатом виконання трудових обов'язків і є однією з форм соціального захисту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною 1 ст. 4 зазначеного Закону визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Призначення, виплата, припинення пенсійних виплат, у тому числі і внутрішньо переміщеним особам, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо пенсійного забезпечення на рівні з іншими громадянами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

При цьому основним документом про трудову діяльність працівника згідно ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення є трудова книжка. Аналогічне поняття закріплене і в порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року за N 637, в п. 1 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Також відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків N 1 та N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію : а віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року N 383 (надалі - Порядок застосування Списків N 1 та X 2), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження трудового стажу.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи: розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими умовами праці та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, здійснюється за нормами цього закону та Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За Списком N1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 11.03.94 року N 162, який діяв на той час, у розділі І "Гірничі роботи", п. 1 "Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень", за кодом 10101000а - всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах - підземного гірничого робітника, учня гірничого робітника очисного забою, гірничого робітника по ремонту гірничих виробіток, гірничого робітника очисного забою за результатами атестації робочих місць 10 років та 21 рік загального стажу роботи по досягненні 55 років. Робітники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо тяжкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам. Указана постанова діяла на час роботи позивача на вказаних роботах і за вказаними професіями.

Пунктом 3 Порядку застосування списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року N 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 р. N 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, який набув чинності з 21.08.92 р.

Цим Порядком встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Положення ч. З ст. 44 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, за вимогами законодавства, неможливість проведення перевірки не ставить у залежність особу щодо якої розглядається питання про призначення пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та призначення пенсії.

Відповідно до змін, внесених до абз. 7 п. 20 Постанови КМУ "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. З Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 64300, код НОМЕР_1) до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (просп. Незалежності, буд. 2, м. Ізюм, Харківська область, 64300, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком), виплатою пенсії Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області N2 від 26 червня 2018 року.

Зобов'язати Ізюмське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області заварахувати ОСОБА_1 період роботи в 6-му воєнізованому гірничнорятувальному загоні з 22.09.1994року по 30.09.2002 рік до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», призначити та виплачувати пільгову пенсію за віком на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дати звернення за виплатою пенсії на підставі трудової книжки, за якою він працював в 6-му воєнізованому гірничнорятувальному загоні: з 22 вересня 1994 року по 16 січня 1995 року на посаді помічника командиру взводу, з 16 січня 1995 року по 01 квітня 2000 року на посаді командиру взводу, з 01 квітня 2000 року по 20 вересня 2002 року на посаді помічника командиру, з повним робочим днем.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 64300, код НОМЕР_1) сплачений судові витрати в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн.60 коп. з Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Харківської області (64309, Харківська область, м.Ізюм, пр. Незалежності, б.2, код 40387920).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А.В. Зінченко