Справа № 0640/3787/18
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. Житомир справа № 0640/3787/18

категорія 10.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі: судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області провести йому виплату грошової компенсації за втрачене домоволодіння № 14 по вул. Газова в с. Левковичі Овруцького району Житомирської області в сумі 93159 гривень та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду відповідачем, відповідно до ст. 382 КАС України шляхом подачі звіту про його виконання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2008 року в справі № 2-а-15878/07 задоволено його позов та зобов'язано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації поставити його на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння в зоні радіоактивного забруднення № 14 по вул. Газова с. Левковичі Овруцького району Житомирської області в сумі 93159 грн. З часу постановки його на чергу пройшло майже 10 років, тому він звернувся до відповідача з листом про виплату компенсації за втрачене майно. ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області в листі від 08.06.2018 № 0-1114 відмовило у виплаті компенсації. Позивач вважає, що невиплата з 2007 року компенсації за втрачене домоволодіння є порушенням його майнових прав як громадянина України, які належать відновленню в судовому порядку.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Ухвалу направлено учасникам справи.

У строк, встановлений ухвалою суду, відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 05 червня 2008 року Житомирським окружним адміністративним судом постановлено постанову в справі № 2-а-15878/07, якою позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязано ОСОБА_2 праці і соціального захисту населення Овруцькюої райдержадміністрації прийняти документи ОСОБА_1 і поставити на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння №14 по вул.Газова в с.Левковичі, Овруцького району , Житомирської області в сумі 93159 грн.

Судовим рішенням у справі № 2-а-15878/07, яке набрало законної сили, встановлено, що позивач отримав у спадщину будинок в с.Левковичі, Овруцького району 14.04.2006, а сам з 1992 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке знаходиться в зоні посиленого радіологічного контролю, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, паспортом громадянина України.

Вказане домоволодіння позивач здав на баланс Левковицької сільської ради, що підтверджується актом прийняття житлового будинку, рішенням суду від 22.09.2006.

У 2018 році позивач звернувся до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації із заявою про виплату компенсації за втрачене майно, яка передбачена ст. 35 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 08.06.2018 №07-04/О-1114 ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації повідомлено ОСОБА_1 про те, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2008 ВП № 8984566, управлінням поставлено його на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння № 14 по вул. Газовка у с. Левковичі Овруцького району на суму 93159,00 грн за реєстраційним номером 1215. Станом на 08.06.2018 номер його черги 269. Також, посилаючись на п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 № 1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території", вказано, що перерахування компенсації за втрачене майно буде здійснено управлінням праці та соціального захисту населення на його особистий рахунок у порядку черги при надходженні коштів на ці цілі.

Вважаючи, що такою відмовою позивача порушені його права на виплату компенсації за втрачене майно в зоні радіоактивного забруднення, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає, зокрема: грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності. Компенсації, передбачені цією статтею, надаються один раз.

За змістом ч. 5 ст. 35 згаданого Закону порядок виплати компенсацій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час постановки позивача на чергу для виплати компенсації громадянам за майно, втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням, передбаченої вказаною статтею Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII, порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій був визначений у Положенні про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 (надалі - Положення).

Пунктом 5 Положення передбачалося, що спадкоємець, нерухоме майно якого знаходиться на території зони радіоактивного забруднення, на підставі оцінки вартості втраченого майна має право отримати за нього грошову компенсацію, сума якої перераховується відділеннями Державного казначейства за місцем знаходження майна на рахунок, відкритий спадкоємцем у будь-якому банку України.

Згідно із п. 7 Положення, грошова компенсація перераховується на особистий рахунок переселенця (спадкоємця) у порядку черги, встановленої місцевими органами виконавчої влади.

Витрати, пов'язані з виплатою грошової компенсації, фінансуються з коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, який є складовою частиною державного бюджету (п. 9 Положення).

З 28 листопада 2009 року постанова Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій" втратила чинність, згідно зі п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243.

Одночасно, 28.11.2009, набрав чинності новий Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243.

У пункті першому Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, визначено, що дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Відповідно до п. 5 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. N 1243, сума компенсації перераховується за рішенням райдержадміністрації (виконавчого органу ради міста обласного значення), що прийнято на підставі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку, відділенням Державного казначейства місця відселення на особистий рахунок переселенця або спадкоємця, відкритий ним у будь-якому банку України, у порядку черговості, встановленої райдержадміністрацією (виконавчим органом ради міста обласного значення) з урахуванням дати реєстрації заяви щодо отримання компенсації в обліковому журналі. Контроль та відповідальність за дотриманням черговості покладається на райдержадміністрацію (виконавчий орган ради міста обласного значення). Спадкоємці громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухоме майно, якщо така компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем, відповідно до норм Цивільного кодексу України.

Пунктом 7 вказаного Порядку визначено, що виплата компенсації проводиться один раз.

Аналізуючи зміст порядків виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 та від 18 листопада 2009 р. N 1243, суд акцентує увагу на тому, що виплата компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території відбувається у порядку черговості громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації. При цьому виплата даної компенсації не обмежена будь-яким терміном чи періодом.

З огляду на зазначене суд дійшов переконання, що компенсація за втрачене майно має бути виплачена позивачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької РДА шляхом перерахування на його особистий рахунок у порядку черговості, як це і передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 року № 1243 "Про затвердження Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території."

Як було вказано раніше, на виконання судового рішення від 05.06.2008 в справі № 2-а-15878/07, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької РДА позивача поставлено на чергу для виплати грошової компенсації за втрачене домоволодіння № 14 по вул. Газовка в с.Левковичі Овруцького району Житомирської області 15.09.2008 за реєстраційним № 1215, номер у черзі 269, відтак право позивача на отримання грошової компенсації за здане, відповідно до статті 35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", домоволодіння вже захищено належним способом та не потребує додаткового захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням предмет спору у даній справі та завдання адміністративного судочинства України, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області провести виплату грошової компенсації за втрачене домоволодіння № 14 по вул. Газовка в с. Левковичі Овруцького району Житомирської області в сумі 93159 гривень необхідно залишити без задоволення.

З огляду на висновок суду, підстави для зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення на підставі ст. 382 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (вул. Шляхова,3, с. Покалів, Овруцький район, Житомирська область,11132, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (вул. Гетьмана Виговського, 17, м.Овруч, Овруцький район, Житомирська область,11101, ) про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко