Справа № 448/1619/16-а
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09.10.2018 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер № 448/1619/16-а

провадження №2а/448/26/18

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач Львівська митниця ДФС,

представник відповідача Львівської митниці ДФС - не з'явився,

третя особа в.о. заступник начальника Львівської митниці ДФС України Сличко С.В. - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, третя особа - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України Сличко Сергій Васильович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Сличко С.В. у справі про порушення митних правил №2897/20911/16 від 21.10.2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що справа про порушення митних правил була розглянута з порушенням процесуальних вимог. Зокрема, постанова в справі про порушення митних правил винесена 21.10.2016 року, що є грубим порушенням ст.525 МК України, згідно якої справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Також вказує, що посадовою особою митниці було порушено вимоги ст.489 МК України згідно якої посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак цього зроблено не було.

Крім того, зазначає, що статтею 467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Вважає, що оскільки правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, не зазначене в цьому переліку, а отже не може вважатися триваючим, так як пов'язане з перевищенням встановленого статтею 95 МК України строки доставки товарів, транспортних засобів більше ніж на 10 діб і вважається вчиненим та закінченим по суті на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст. 95 МК України. Таким чином, вказане правопорушення не може вважатися триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати, в даному випадку правопорушення було вчинене і закінчене по своєму складу ОСОБА_1 09.11.2015 року, отже і строк накладення адміністративного стягнення за дане порушення митних правил могло бути накладено не пізніше 6 місяців з дня його вчинення, тобто не пізніше 09.05.2016 р.

Також зазначає, що контроль за вивезенням автомобілів, ввезених у митних режимах «транзит» та «тимчасове ввезення» здійснюється у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Це дає можливість своєчасного виявлення перевищення строків доставки товарів, встановлених ст.95 МК України. Несвоєчасне документування перевищення таких строків та вчиненого у зв'язку з цим, порушення, визначеного ст.470 МК України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення. Шляхом проведення перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України, митний орган міг і був зобов'язаний встановити дане порушення своєчасно. А тому незрозуміло з яких причин митний орган тривалий час грубо ігнорував вимоги законодавства, не виконував свої службові обов'язки, що призвело до умисного пропущення термінів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а в подальшому, неправомірного винесення незаконної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Львівської митниці ДФС в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмові заперечення проти позову в яких, зокрема, зазначає, що твердження позивачки ОСОБА_1 про пропуск строку притягнення її до відповідальності є безпідставним оскільки порушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, вчинене позивачкою є триваючим, а днем виявлення такого правопорушення є фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст.467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня виявлення. Вважає, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС Сличко С.В., був своєчасно та належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа, як вказується у ч.1 ст.24 МК України, має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У ч.6 ст.530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму суд під час розгляду справи щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинен перевірити їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 11.07.2016 року старшим державним інспектором ВМО №4 м/п «Смільниця» Львівської митниці ДФС Синицьким В.М. складено протокол про порушення митних правил №2897/20911/16, відповідно до якого встановлено, що в ході перевірки баз даних ЄАІС ДФС України було виявлено, що 29.10.2015 року о 02.32год. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС каналом позначеним символом зеленого кольору («зелений коридор») гр. України ОСОБА_1 ввезла на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI A4», VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі «транзит». Згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 10:30 ГОД. 11.07.2016 року не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

У відповідності до вимог ст.192 МК України ОСОБА_1 не зверталася до Львівської митниці ДФС із повідомленням про неможливість вивезення транспортного засобу за митну територію України.

Станом на 11.07.2016 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Даним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 не доставила товар-транспортний засіб марки «AUDI A4», VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, до митного органу призначення, чим перевищила встановлений Митним кодексом У країн строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на 10 діб, і такі її дії кваліфіковано за ч.3 ст.470 МК України.

На підставі вищевказаного протоколу, 21.10.2016 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Сличко С.В. (третьою особою у справі) винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил №2897/20911/16, якою позивачку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Правовідносини у даній справі регулюються Митним Кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 95 МК України для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб. Частиною другою цієї статті встановлено, що до цього строку не включаються 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Частиною першою статті 192 МУ передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із наданих суду копій матеріалів справи про порушення митних правил №2897/20911/16, зокрема із витягів з бази даних ДФС України, підтверджується те, що позивачка ОСОБА_1 29.10.2015 року ввезла на митну територію України, через МАПП «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «AUDI A4», VIN НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, в митному режимі «транзит». А відтак, з врахуванням вищенаведених вимог чинного митного законодавства України, зобов'язана була вивезти такий з митної території України в максимальний строк до 09.11.2015 року.

Однак, вказані дії позивачка ОСОБА_1 не виконала та згідно з даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 11.07.2016 року (тобто на момент складення протоколу про порушення митних правил) не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений, а тому, на переконання суду, остання перевищила встановлений статтею 95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто вчинила порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України.

Обставини, передбачені частиною другою статті 95 МК України у справі встановлені не були.

Щодо твердження позивачки ОСОБА_1 в адміністративному позові про порушення відповідачем вимог ст.525 МК України, відповідно до якої справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно вимог ст.525 МК України, справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Відповідно до ст.523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Враховуючи наведене, визначений ст.525 МК України п'ятнадцятиденний термін розгляду справи про порушення митних правил розпочинається з дня отримання справи керівником митниці або його заступниками, та не охоплює строки тривалості самого провадження у справі про порушення митних правил.

Також спірним питанням у даній справі є правомірність застосування до позивачки ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення митних правил, в частині строку його застосування.

За змістом частини першої статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючи щодо окремих статей.

При цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Діяння (бездіяльність) позивача щодо не вивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Отже, не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Приймаючи до уваги те, що позивачкою ОСОБА_1 не виконано обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, - правопорушення є триваючим, а тому доводи позивачки що правопорушення, передбачене частиною 3 статті 470 Митного кодексу України не може розглядатись як триваюче і вважається вчиненим на 11 день - є необґрунтованими.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 ввезла транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту 29.10.2015 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 09.11.2015 року, однак позивачкою ОСОБА_1 такий обов'язок виконаний не був.

Як встановлено судом, митним органом таке правопорушення виявлене 11.07.2016 року, що зафіксовано у протоколі про порушення митних правил від 11.07.2016 року №2897/20911/16.

При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов'язок позивачки щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 МК України, виконаний не був, що також не спростовано самою позивачкою ОСОБА_1

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС Сличко С.В. від 21.10.2016 року в справі про порушення митних правил №2897/20911/16, була винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, отже підстави для її скасування відсутні, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 241, 243, 244-246, 250 КАС України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС України, третя особа - в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС України Сличко Сергій Васильович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №2897/20911/16 від 21.10.2016 року за ч.3 ст.470 МК України, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Повний текст рішення складено 16.10.2018 року.