Справа № 814/1544/18
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2018-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 р. № 814/1544/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагаря В.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "ГАЗВОДМОНТАЖ", вул. Декабристів, 41/21, м. Миколаїв, 54017

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.06.2018 № 7 та № 7,

Товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ "Газводмонтаж" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.06.2018 р. №7, №7.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 03.07.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач позов не визнав, надав відзив по справі, зазначивши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв'язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Суд здійснив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ ВКФ "Газводмонтаж" зареєстровано як юридична особа 16.06.2011р. Основним видом діяльності товариства є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, підготовчі роботи по будівельному майданчику, знесення.

ТОВ ВКФ "Газводмонтаж" має ліцензію на здійснення господарської діяльності, повязаною із створенням обєктів архітектури, серія АЕ №291408, видану Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «УКРСТРОЙАГРОПРОЕКТ» (), за листопад 2016 року, ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ» () за липень 2017 року, ТОВ «ОМЕГА ТОР» () за липень 2017 року, ТОВ «ЕКО ОСОБА_1» () за вересень 2017 року, ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» () за жовтень, грудень 2017 року, ТОВ «ТЕРРІ» () за грудень 2017 року та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведених контрагентів-постачальників.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області складено Акт №1213/14-29-14-07/37757922 від 18.05.2018 року, у висновках якого встановлено порушення позивачем: 1) п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 233897 грн. у т.ч.:

- за листопад 2016 року на суму ПДВ 51199 грн.,

- за липень 2017 року на суму ПДВ 130950 грн.,

- за вересень 2017 року на суму ПДВ 19298 грн.,

- за жовтень 2017 року на суму ПДВ 32450 грн.

2) п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму відємного значення з податку на додану вартість за період грудень 2017 року на загальну суму ПДВ 103637 грн.

Згідно даних Акту перевірки підставою для відображення в акті порушення підприємством позивача слугував викладений в акті висновок фахівців контролюючого органу про відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами - постачальниками ТОВ «УКРСТРОЙАГРОПРОЕКТ» (), за листопад 2016 року, ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ» () за липень 2017 року, ТОВ «ОМЕГА ТОР» () за липень 2017 року, ТОВ «ЕКО ОСОБА_1» () за вересень 2017 року, ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» () за жовтень, грудень 2017 року, ТОВ «ТЕРРІ».

На підставі висновків вказаного Акту перевірки ГУ ДФС у Миколаївській області винесено податкове повідомлення-рішення від 11.06.2018 р. №7 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 567315,00 грн, з них сума збільшення грошового зобовязання складає 233897 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 116948,50 грн. та податкове повідомлення-рішення від 11.06.2018 р. №7 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на суму 103637 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на 0,00 грн.

Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв'язку з чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, серед іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість до від'ємного значення з цього податку та формування податкового кредиту з податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, сплачені в ціні товару (послуг) суми податку на додану вартість для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток судом встановлено наступне.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «УКРСТРОЙАГРОПРОЕКТ», суд зазначає наступне.

Договір письмово не укладався, розрахунки за придбані матеріали проводились згідно виставлених рахунків-фактур та видаткових накладних. Відповідно до виписок банку до перевірки позивачем перераховано на розрахункових рахунок ТОВ «УКРСТРОЙАГРОПРОЕКТ» суму 307193,60 грн.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ», позивачем до перевірки були надані Договори на виконання робіт від 04.07.2017 р. №04071, №04072; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №70 від 25.07.2017 р., довідки про вартість виконаних робіт та витрат. Відповідно до наданих документів ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ» виписано податкові накладні. Відповідно до виписок банку до перевірки позивачем перераховано на розрахункових рахунок ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ» суму 627652,80 грн.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ОМЕГА ТОР» позивачем до перевірки були надані договір постачання №16071 від 16.07.2017 р. Відповідно до наданих документів ТОВ «ОМЕГА ТОР» виписано за липень 2017 р. видаткові накладні.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ЕКО ОСОБА_1», позивачем до перевірки надано договір постачання №27093 від 27.09.2017 р., предметом якого є матеріали згідно рахунків-фактур, який призначається для підприємницької діяльності або для інших цілей, не повязаних з особистим, сімейним домашнім і тому подібним споживанням. Відповідно до наданих документів ТОВ «ЕКО ОСОБА_1» виписано за вересень 2017 р. видаткову накладну на адресу позивача. Згідно до виписок банку позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕКО ОСОБА_1» суму 115790,00 грн. ПДВ.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС», позивачем до перевірки надано договори на виконання робіт від 27.10.2017 р. №27101, акт приймання виконаних робіт без номера за жовтень 2017 р. (примірна форма №КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року (примірна форма КБ-3). Згідно до виписок банку позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС» суму 194702,06 грн. ПДВ.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ТЕРРІ», позивачем до перевірки надано договір від 01.12.2017 р. №01/12/17 про надання послуг, акт виконаних робіт. Згідно виписок банку, позивачем перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «ТЕРРІ» суму 121822,81 грн.

В судовому засіданні встановлено, що у позивача мається весь обсяг необхідних первинних документів щодо проведення господарських операцій з ТОВ «УКРСТРОЙАГРОПРОЕКТ», ТОВ «ІНТЕЛБУД МИКОЛАЇВ», ТОВ «ОМЕГА ТОР», ТОВ «ЕКО ОСОБА_1», ТОВ «ВІКТОРЕНКО ПАРТНЕРС», ТОВ «ТЕРРІ», а саме: журнали-ордени і відомості по рахунку 3721, 361, 631; акти виконаних робіт; банківські виписки по рахунках; лімітно-забірні картки (форма №М); договори на виконання робіт по встановленню лічильників газу населенню; договори на виконання позивачем підрядних робіт за участю матеріалів, придбаних у своїх контрагентів; договори будівельного підряду; довідки про вартість виконаних робіт; договір суборенди нежитлового приміщення Позивачем за адресою: м Миколаїв, вул. Морехідна, 1В/3; ліцензії, видані контрагентам позивача на здійснення відповідних видів робіт та інші.

Вказані документи були дослідженні при проведенні перевірки ТОВ ВКФ "Газводмонтаж", крім того податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягами з даного реєстру, які знаходяться в матеріалах справи.

Щодо посилань відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних, суд зазначає, що товарно-транспортна накладна не є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує факт придбання чи продажу товарів, а підтверджує лише факт перевезення вантажу, а тому вказана обставина не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення самої господарської операції.

Водночас, Правилами перевезення вантажу автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. № 363, передбачено зобов'язання наявності товарно-транспортних накладних для перевізників, вантажовідправників та вантажоотримувачів, які є замовниками послуг з перевезення.

Таке зобов'язання не розповсюджується на підприємство (платника податків), якщо перевезення товарів виконувалась його контрагентом, тобто, підприємство не укладало договір на перевезення.

Як зазначає позивач, згідно укладених договорів доставка товару здійснювалась за рахунок Постачальника, тому господарські договори та угоди з автоперевізниками позивач не укладав. Отримувач ТМЦ від контрагентів-постачальників є директор ТВ ВКФ "Газводмонтаж" ОСОБА_2

Крім того, наявність або відсутність товарно-транспортних накладних є лише виконанням або порушенням правил перевезення автомобільним транспортом, яке ніяк не пов'язано с виконанням вимог податкового законодавства.

Транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг по перевезенню товарів, а не факт придбання товару.

Посилання відповідача, на відсутність при проведенні перевірки паспортів якості, сертифікатів відповідності ніяким чином не можуть вплинути на реальність господарських операцій та правомірність формування податкового кредиту.

Також, суд зазначає, що чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Такі обставини, як відсутність у контрагента трудових ресурсів, штату працівників, відсутність у власності основних засобів, майна не можуть спростовувати фактичне виконання спірних операцій, оскільки податковим органом не доведено зв'язку цього факту з неможливістю виконати розглядувані послуги із залученням інших фізичних осіб та орендованого майна. Неперебування контрагента за місцем реєстрації не є свідченням неможливості провадження ним діяльності за іншою адресою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті Головним управлінням ДФС у Миколаївській області всупереч приписів чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ГАЗВОДМОНТАЖ" (вул. Декабристів, 41/21, м. Миколаїв, 54017, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 11.06.2018 № 7.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 11.06.2018 № 7.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ГАЗВОДМОНТАЖ" (вул. Декабристів, 41/21, м. Миколаїв, 54017, ) судові витрати в розмірі 6817,24 грн.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар