Справа № 826/12611/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

17 жовтня 2018 року м. Київ№ 826/12611/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"
до треті особи:Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Товариство з обмеженою відповідальністю "Роза-Л", Товариство з обмеженою відповідальністю "Дан-Фарм Україна"
провизнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЗА-Л", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАН-ФАРМ УКРАЇНА" про визнання протиправним та скасування рішень Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, індексний номер державної реєстрації та їх обтяжень:

№21050944 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:009:0013);

№21032763 від 29.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:009:0002);

№21052864 від 30.05.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:002:0014);

№21032862 від 29.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:012:0001);

№22635683 від 07.07.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:007:0021);

№21051894 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:007:0017);

№21028693 від 29.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:002:0008);

№26533050 від 27.11.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:006:0002);

№20837987 від 22.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:012:0002);

№24307793 від 10.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:005:0016);

№24308203 від 10.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:005:0012);

№20834403 від 22.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :04:009:0016);

№24351033 від 11.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:005:0005);

№27798303 від 12.01.2016 (кадастровий № земельної ділянки: :05:006:0003);

№27958608 від 27.01.2016 (кадастровий № земельної ділянки: :04:007:0018);

№24348133 від 11.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :04:307:0003);

№27331259 від 21.12.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:010:0012);

№21064581 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:005:0009);

№27797102 від 12.012016 (кадастровий № земельної ділянки: :04:007:0010);

№21051644 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:001:0004);

№21051471 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:002:0025);

№24348455 від 11.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:003:0011);

№21052740 від 30.04.20165 (кадастровий № земельної ділянки: :05:302:0030);

№22628293 від 06.07.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:003:0015);

№20830309 від 22.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :04:009:0018);

№25994601 від 10.11.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:003:0014);

№25998906 від 10.11.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:003:0003);

№21512468 від 22.05.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:011:0009);

№25994492 від 10.11.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:0055:0006);

№21123385 від 06.05.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:003:0018);

№22624389 від 06.07.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :02:004:0026);

№ 25998691 від 10.11.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:006:0007);

№24305914 від 10.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:005:0020);

№24305225 від 10.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:005:0022);

№24473764 від 16.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:012:0014);

№27331685 від 21.12.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:008:0004);

№21032358 від 29.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:008:0014);

№21052501 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :04:308:0001);

№20829963 від 22.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:003:0003);

№27331421 від 21.12.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:003:0026);

№24347966 від 11.09.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :03:003:0017);

№22624982 від 06.07.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :02:004:0005);

№21016242 від 29.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:011:0006);

№21052244 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:011:0024);

№21064548 від 30.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :05:007:0001);

№21028011 від 29.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :02:004:0024);

№ 21030864 від 29.04.2015 (кадастровий № земельної ділянки: :04:007:0017).

В порядку встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України та Положенням про автоматизовану систему суду, затвердженого рішенням ради суддів України № 30 від 26.11.2010 року у зв'язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа 826/12611/16, справу передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

У відповідності до протоколу розподілу у справі 826/12611/16 призначено Головуючого суддю Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.09.2017р. прийнято справу до провадження та призначено судове засідання.

Через канцелярію суду 07.08.2018р. від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження в адміністративній справі, обґрунтоване тим, що позивач звернувся за захистом своїх прав з порушенням юрисдикції та підсудності зазначеної категорії, оскільки даний спір є цивільно-правовим, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У судовому засіданні 07.08.2018р. представником позивача заявлено клопотання про закриття провадження у справі та повернення судового збору.

Вислухавши пояснення сторін, судом було поставлено на обговорення питання про вирішення заявлених клопотань у порядку письмового провадження.

Сторони не заперечували щодо розгляду клопотань у порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання наявності підстав для закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 5 цього Кодексу ).

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства визначено захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

У п. 24 рішення в справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" та третіми особами Товариством з обмеженою відповідальністю "РОЗА-Л" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАН-ФАРМ УКРАЇНА" існує спір про право оренди земельних ділянок, а отже вимоги щодо скасування реєстраційних дій є похідним та не підлягать розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З аналізу наведених обставин вбачається, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

У справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує спір про право цивільне, у межах якого можуть бути розв'язані й питання, пов'язані з реєстрацією права власності на спірне майно, а тому цей спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З врахуванням наведеного суд вважає, що ці позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 24 січня 2017 року у справі №815/6165/14. Великою Палатою Верховного Суду зроблено аналогічні висновки у постановах від 04.04.2018 р. (справа № 817/1048/16), від 14.03.2018 р. (справа № 396/2550/17).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги норми чинного законодавства та висновки Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а відтак провадження у справі слід закрити.

Згідно ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сума сплачена судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в раз закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, за звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем сплачено судовий збір у сумі 64766 (шістдесят чотири тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним документом № від 16.09.2016 року.

Враховуючи, що провадження у справі закрито, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то сплачений судовий збір підлягає поверненню із Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 140, 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Клопотання представника позивача та відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЗА-Л", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАН-ФАРМ УКРАЇНА" про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області про державну реєстрацію прав оренди на земельні ділянки прийнятих протягом 2015 - січня 2016р. закрити.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (, адреса: 02094, м. Київ, вул. Пожарського, 3) сплачений судовий збір в розмірі 64766 (шістдесят чотири тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 00 коп., за звернення до адміністративного суду, з державного бюджету.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.М. Клименчук