Справа № 0540/8030/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 р. Справа№0540/8030/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка О.М. при секретарі судового засідання Рудь Т.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, 10.04.2018 року позивач звернувся до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя (наразі - Маріупольське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області) з заявою для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «ж» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

11.08.2018 року поштою позивач отримав рішення від 27.07.2018р. №ВЕБ -05705-Ф-С-015119 про відмову в призначенні пенсії, яке вмотивоване тим, що на момент звернення загальний страховий стаж позивача складає 27 років 06 міс 21 день, спеціальний стаж, який дає право на пенсію за вислугою років складає 18 років 11 місяців 18 днів, що не дає право на призначення пенсії за вислугою років

«ж» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

За відповіддю УПФУ до спеціального страхового стажу, що дає право виходу на пенсію ст.55 п. «ж» ЗУ «Про пенсійне забезпечення», УПФУ не враховано періоди:

з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р. на посаді артист балету в ТОВ «Максим-клуб», так як підприємство не відноситься до театрально-концертних закладів.

Позивач не згоден з рішенням Маріупольського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області та просив суд визнати противоправними дії Маріупольського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, по відмові в зарахуванні до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 14.09.1991 р. по 16.12.1991 р.; з 17.12.1991 р. по 02.11.1993 р. з 05.11.1993 р. по 11.12.2000 р.; з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р., з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р., з 01.03.2004 р. по 08.09.2008 р., з 09.09.2008 р. по 11.11.2008 р., з 12.11.2008 р. по 31.12.2014 р., з 01.04.2015 р. по 12.03.2018 р., а також період навчання 4 роки 9 місяців 10 днів з 01.09.1986 р. по 10.06.1991 р. та скасувати рішення від 27.07.2018 р. №ВЕБ -05705-Ф-С-015119 та зобов'язати Маріупольське об'єднане Управлінню Пенсійного фонду України Донецької області, переглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до п. «ж» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до спеціального стажу період роботи з 14.09.1991 р. по 16.12.1991 р.; з 17.12.1991 р. по 02.11.1993 р.; з 05.11.1993 р. по 11.12.2000 р.; з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р. з 16.11.2001 по 29.02.2004 р, з 01.03.2004 р. по 08.09.2008 р., з 09.09.2008 р. по 11.11.2008 р., з 12.11.2008 р. по 31.12.2014 р., з 01.04.2015 р. по 12.03.2018 р., а також період навчання 4 роки 9 місяців 10днів з 01.09.1986 р. по 10.06.1991 р. та призначити пенсію у відповідності до п. «ж» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 10.04.2018 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 25 вересня 2018 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25 вересня 2018 року розгляд справи відкладено на 09 жовтня 2018 року.

27 вересня 2018 року представник відповідача надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Зазначив, що відповідно до Постанови КМУ від 12.10.1992 р. №583 право на пенсію за вислугу років при стажі творчої діяльності не менше 20 років мають артисти балету та балету на льоду, артисти - виконавці танцювальних номерів у професійних художніх колективах.

Згідно до наданих документів та даних персоніфікованого обліку страховий стаж складає 27 років 06 місяців 21 день, спеціальний стаж складає який дає право на пенсію за вислугу років складає 18 років, 11 місяців 18 днів.

До спеціального стажу не зараховано період роботи на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум-клуб» з 16.11.2001 року по 29.02.2004 років так як підприємство не відноситься до театрально-концертних закладів встановлено КМУ від 12.10.1992 року №583 у зв'язку з тим, що підприємством не відноситься до театрально-концертних закладів.

Щодо позовних вимог п.1 та п.2 прохальної частини: відповідно до позовних вимог, позивач не ставить питання зарахування до спеціального стажу період роботи в ТОВ „Максим-клуб" з 16.11.2001 року по 29.02.2004 року. Прохальна частина не містить ніяких дії щодо зобов'язання управління врахувати період роботи до спеціального стажу в ТОВ «Максим-клуб».

Також управління надало довідку яка містить розрахунок стажу позивача де зазначено періоди роботи позивача які зараховані до спеціального стажу. Розрахунок страхового стажу підтверджує зарахування до спеціального стажу періодів роботи на які посилається в прохальної часті позову позивач.

16 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено на 16 жовтня 2018 року.

16 жовтня 2018 року судом оголошено перерву до 22 жовтня 2018 року.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області з заявою №508 щодо призначення пенсії за вислугою років відповідно до п.2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148 від 03.10.2017 року.

Рішенням від 20.07.2018 року за №25 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки стаж який дає право на пенсію за вислугу років, складає 18 років 11 місяців 18 днів, що не відповідає вимогам п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно вказаного рішення, при розрахунку стажу відповідно наданих документів встановлено, що заявник має страховий стаж 27 років 60 місяців 29 день та спеціальний стаж, який дає право на пенсію за вислугою років складає 18 років 11 місяців 18 днів. При розрахунку спеціального стажу не враховано період роботи на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум - клуб» з 16.11.2001 року по 29.02.2004 рік.

Згідно листа Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.07.2018 року №ВЕБ-05705-Ф-18-005119 вбачається, що при розрахунку спеціального стажу не враховано період роботи на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум-клуб» з 16.11.2001 року по 29.02.2004 рік, так як підприємство не відноситься до театрально-концертних закладів.

Надаючи правову оцінку діям суб'єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Як вбачається зі змісту спірного рішення про відмову в призначенні пенсії від 20 липня 2018 року №25 та наданого відповідачем до суду відзиву на позов, позивачу було відмовлено у зарахуванні до стажу періоди роботи лише з 16.11.2001 по 29.02.2004 рік на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум-клуб».

Всі інші періоди роботи, які на думку позивача Пенсійним фондом не були зараховані, а саме: з 14.09.1991 р. по 16.12.1991 р.; з 17.12.1991 р. по 02.11.1993 р. з 05.11.1993 р. по 11.12.2000 р.; з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р., з 01.03.2004 р. по 08.09.2008 р., з 09.09.2008 р. по 11.11.2008 р., з 12.11.2008 р. по 31.12.2014 р., з 01.04.2015 р. по 12.03.2018 р., а також період навчання 4 роки 9 місяців 10 днів з 01.09.1986 р. по 10.06.1991 р., згідно витягу з Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України є зарахованими відповідачем до спеціального стажу. Доказів протилежного позивачем до суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку що вимога позивача, щодо визнання протиправними дії Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області по відмові в зарахуванні до спеціального стажу періоді роботи: з 14.09.1991 р. по 16.12.1991 р.; з 17.12.1991 р. по 02.11.1993 р. з 05.11.1993 р. по 11.12.2000 р.; з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р., з 01.03.2004 р. по 08.09.2008 р., з 09.09.2008 р. по 11.11.2008 р., з 12.11.2008 р. по 31.12.2014 р., з 01.04.2015 р. по 12.03.2018 р., а також період навчання 4 роки 9 місяців 10 днів з 01.09.1986 р. по 10.06.1991 р., є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, не підлягає задоволенню похідна вимога про зобов'язання відповідача переглянути заяву про призначення пенсії відповідно до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до спеціального стажу період роботи з 14.09.1991 р. по 16.12.1991 р.; з 17.12.1991 р. по 02.11.1993 р. з 05.11.1993 р. по 11.12.2000 р.; з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р., з 01.03.2004 р. по 08.09.2008 р., з 09.09.2008 р. по 11.11.2008 р., з 12.11.2008 р. по 31.12.2014 р., з 01.04.2015 р. по 12.03.2018 р., а також період навчання 4 роки 9 місяців 10 днів з 01.09.1986 р. по 10.06.1991 р.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дії Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області по відмові в зарахуванні до спеціального стажу періоду роботи з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р., скасувати рішення від 27.07.2018 року №ВЕБ-05705-Ф-С-015119 та зобов'язати переглянути заяву про призначення пенсії відповідно до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до спеціального стажу періоду роботи з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 р. та призначити пенсію у відповідності до п. «ж» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 10.04.2018 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Спірні відносини щодо призначення пенсії за вислугою років регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ, Переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з статтею 52 вказаного Закону право на пенсію за вислугу років мають: деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55.

Згідно пункту «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, але не раніше досягнення 55 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності стажу творчої діяльності, передбаченого абзацом першим цього пункту, та після досягнення ними віку, встановленого абзацами тринадцятим - двадцять п'ятим пункту «е» цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» за №265 від 06.04.2016внесено зміни у постанові Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» та Переліку посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженого вказаною постановою.

Відповідно до вказаного Переліку, право на пенсію за вислугу років мають артисти балету та балету на льоду за наявності стажу творчої діяльності, не менше 20 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як передбачено п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судом під час розгляду справи, з трудової книжки серії НОМЕР_2 від 14.09.1991 року, вбачається, що позивач з 16.11.2001 року по 29.02.2004 рік працював на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум-клуб».

Отже, посада позивача (артист балету) у спірний період відповідає Переліку посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583.

Таким чином, трудова книжка позивача містить записи про роботу у спірний період з 16.11.2001 року по 29.02.2004 рік на посаді артиста балету, що дає останньому право на зарахування цього періоду до спеціального стажу для призначення пенсії на підставі п. «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Посилання відповідача у рішенні та відзиві на позов про те, що спірний період не зараховано до спеціального стажу, та як таке підприємство не відносить до театрально-концертних закладів, належними докази не підтверджено, тому судом до уваги не приймаються.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність його бездіяльності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовна вимога ОСОБА_1 у частині визнання протиправними дії по відмові в зарахуванні позивачу до спеціального стажу періоду роботи з 16.11.2001 року по 29.02.2004 рік на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум-клуб» підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та доведеною.

Щодо позовної вимоги в частині скасування рішення від 27.07.2018 р. №ВЕБ -05705-Ф-С-015119, суд зауважує, що під час розгляду справи встановлено, що такого рішення відповідач у відношенні позивача не виносив. За вказаним номером Маріупольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було направлено на адресу позивача лист, в якому повідомлялось про винесення рішення №25 від 20.07.2018 року про відмову у призначенні пенсії.

Отже, саме рішенням від 20.07.2018 року за №25 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №25 від 20.07.2018 року.

Крім того, підлягає задоволенню, як похідна, вимога позивача про зобов'язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до спеціального стажу період роботи з 16.11.2001 року по 29.02.2004 рік на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум-клуб».

Між тим, щодо позовної вимоги про зобов'язання Маріупольського об'єднаного Управлінню Пенсійного фонду України призначити пенсію у відповідності до п. «ж» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 10.04.2018 року, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача, тому у задоволені такої позовної вимоги повинно бути відмовлено.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27 а, ) по відмові в зарахуванні ОСОБА_1 (87555, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до спеціального стажу період роботи з 16.11.2001 року по 29.02.2004 рік на посаді на посаді артиста балету в ТОВ «Максимум-клуб».

Скасувати рішення Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України () в Донецькій області №25 від 20 липня 2018 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов'язати Маріупольське об'єднанане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27 а, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (87555, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) про призначення пенсії відповідно до п. «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зарахувати до спеціального стажу період роботи з 16.11.2001 р. по 29.02.2004 рік.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (87548, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Зелінського, 27 а, ) на користь ОСОБА_1 (87555, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 352 (сімсот чотири) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 26 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.