Справа № 0540/7597/18-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 р. Справа№0540/7597/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та часткове скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 травня 2018 року та № від 10 травня 2018 року

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 травня 2018 року в частині збільшення за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року включно сум грошового зобов'язання з оренди за земельні ділянки у м. Бахмут за загальну суму 78935,62 гривень та № від 10 травня 2018 року в частині збільшення за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року включно сум грошового зобов'язання з оренди за земельні ділянки у м. Соледар за загальну суму 11355,94 гривень з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті документальної позапланової перевірки № 385/05-99-13-02-17/ від 12 квітня 2018 року, яким встановлено порушення статей 286, 287, 288, 289 Податкового кодексу України в частині заниження орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в загальній сумі 333041,10 гривень за 2016-2017 роки по земельних ділянках, розташованих у м. Бахмут та м. Соледар.

На підставі акту документальної позапланової перевірки від 12 квітня 2018 року були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення № від 10 травня 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати в розмірі 363180,13 гривень, з яких 290544,10 гривень - грошові зобов'язання з орендної плати, 72636,03 гривень - штрафні санкції по м. Бахмут та № від 10 травня 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати в розмірі 53121,26 гривень, з яких 42497,01 гривень - грошові зобов'язання з орендної плати, 10624,25 гривень - штрафні санкції.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені в адміністративному порядку, однак, рішенням ДФС України від 23.07.2018 року залишені без змін, що послужило причиною звернення за захистом до суду.

Позивач зазначає, що з початку проведення антитерористичної операції був зареєстрований та здійснював господарську діяльність у 2016 та 2017 роках у місті Соледар Донецької області, де проводилася антитерористична операція, тому пільги, встановлені статтею 6 Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюються на нього як платника орендної плати за землю, а отже, він є звільненим за невиконання податкових зобов'язань з зазначеного податку з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року, тому саме в цій частині просить скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Позивач вважає, що ст. 6 Закону № 1669 підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки в період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року діяло спеціальне право, яке опосередкує гарантії здійснення підприємницької діяльності в зоні проведення антитерористичної операції.

Виходячи з наведеного, ФОП ОСОБА_1 вважає, що податкові повідомлення-рішення № від 10 травня 2018 року та № від 10 травня 2018 року є протиправними та просить їх скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03 жовтня 2018 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2018 року.

Представник позивача ОСОБА_2 до суду з'явилася.

Представник відповідача Ярова С.Е. до суду з'явилася, надала письмовий відзив (а.с. 84-88). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що документальною позаплановою перевіркою встановлено, що позивачем порушено норми п. 286.2 ст. 286, п. 287.1 ст. 287, п. 288.1 - п. 288.5 ст. 288, п. 289.1 , п. 289.1 та п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України в частині заниження податкових зобов'язань по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2016 - 2017 роки, в результаті чого було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Щодо застосування дії Закону України № 1669 зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків регулюються Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та Законом України «Про оренду землі», а не законом 1669, тому застосовуються правила саме Податкового кодексу України. Зауважує, що місто Соледар виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 30 липня 2007 року, що доведено безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 13-15).

Позивач перебуває на обліку як платник податків у Артемівській (Бахмутській) ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області з 31 липня 2007 року, про що зазначено у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 14).

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, про що складено акт від 12 квітня 2018 року № 385/05-99-13-02-17/ (а.с. 22-47).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем норми п. 286.2 ст. 286, п. 287.1 ст. 287, п. 288.1 - п. 288.5 ст. 288, п. 289.1 , п. 289.1 та п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України в частині заниження орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в загальній сумі 333041,10 гривень за 2016-2017 роки, у тому числі по земельних ділянках, розташованих у м. Бахмут - 290544,10 гривень та у м. Соледар - 42497,01 гривень.

На підставі вказаного акту позапланової перевірки відповідачем було прийнято спірні податкові повідомлення-рiшення № від 10 травня 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати в розмірі 363180,13 гривень, з яких 290544,10 гривень - грошові зобов'язання з орендної плати, 72636,03 гривень - штрафні санкції по м. Бахмут та № від 10 травня 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з орендної плати в розмірі 53121,26 гривень, з яких 42497,01 гривень - грошові зобов'язання з орендної плати, 10624,25 гривень - штрафні санкції (а.с. 16, 19).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно до приписів підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За вимогами підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що сторонами не заперечується факт укладання договорів оренди між позивачем та Артемівською міською радою та Соледарською міською радою, наданих позивачем до матеріалів справи та описаних в акті перевірки, як і не заперечується факт не декларування позивачем зобов'язань по цих земельних ділянках, тобто, ця обставина не є спірною між сторонами та не підлягає доказуванню в силу частини першої статті 78 КАС України.

Згідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Базою оподаткування земельним податком, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України).

Таким чином, ПК України зобов'язує надавати платників земельного податку звітність та своєчасно сплачувати вказаний податок.

Стосовно застосування пільги щодо звільнення від плати за земельні ділянки господарюючих суб'єктів, встановленої статтею 6 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає наступне.

Законом України №1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року передбачено певні заходи щодо забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Бахмут та м. Соледар Донецької області.

Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 року.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Бахмут та м. Соледар Донецької області, де знаходилися орендовані позивачем земельні ділянки та де зареєстрований позивач.

Тобто, у період невиконання обов'язків платника земельного податку (січень 2016-грудень 2017 року) позивач знаходився на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Щодо застосування пільги, встановленої статтею 6 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає, що пільга щодо звільнення від сплати орендної плати за користування земельними ділянками, зокрема, у містах Бахмуті та Соледарі існувала до 08 червня 2016 року, тобто, до внесення відповідних змін у статтю 6 зазначеного Закону.

Таким чином, у позивача відсутні податкові зобов'язання з орендної плати за землю державної або комунальної власності за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного суду від 05.06.2018 року у справі № 805/4569/16-а. Зокрема, суд зазначив, «відтак, суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що платники земельного податку, які здійснювали діяльність на території проведення антитерористичної операції звільняються від своїх обов'язків, зокрема, щодо сплати орендної плати за землю державної або комунальної власності з 14 квітня 2014 року до 08 червня 2016 року».

За таких обставин, вимоги позивача про визнання протиправними та часткове скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 травня 2018 року та № від 10 травня 2018 року підлягають задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України від 02.09.2014р. №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Податкового кодексу України та на підставі ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84545, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 травня 2018 року в частині збільшення за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року включно сум грошового зобов'язання з оренди за земельні ділянки у м. Бахмут за загальну суму 78935,62 гривень та № від 10 травня 2018 року в частині збільшення за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року включно сум грошового зобов'язання з оренди за земельні ділянки у м. Соледар за загальну суму 11355,94 гривень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 10 травня 2018 року в частині збільшення за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року включно сум грошового зобов'язання з оренди за земельні ділянки у м. Бахмут за загальну суму 78935,62 гривень та № від 10 травня 2018 року в частині збільшення за період з 01.01.2016 року по 07.06.2016 року включно сум грошового зобов'язання з оренди за земельні ділянки у м. Соледар за загальну суму 11355,94 гривень.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати з судового збору у розмірі 902 (дев'ятсот дві) гривні 92 копійки.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 жовтня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.