Справа № 818/1739/18
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1739/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Бартош Н.С. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1739/18, суддя В.О. Павлічек, м. Суми

за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнери-2009"

про припинення протиправних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна екологічна інспекція у Сумській області, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнери-2009", в якому просив суд припинити протиправні дії товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнери-2009", які перешкоджають в здійсненні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони повітря, шляхом допущення до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб Державної екологічної інспекції у Сумській області.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018р. по справі №818/1739/18 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, порушив право позивача на судовий захист державних інтересів, гарантованих Конституцією України, не врахував норми Конституції України при ухвалені рішення та порушив право позивача на вирішення спору в галузі охорони навколишнього природного середовища в судовому порядку.

Відповідач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що до Державної екологічної інспекції у Сумській області від Державної екологічної інспекції України надійшло колективне звернення мешканців смт. Липова Долина Сумської області від 30.01.2018 року стосовно здійснення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ Агропартнери-2009, яке здійснює господарську діяльність за адресою Сумська область, смт. Липова Долина, вул. Роменська, 51 в частині охорони атмосферного повітря (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Положення про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції від 28.09.2017 року № 652, позивачем видано наказ від 28.02.2018 року № 79-п про проведення перевірки ТОВ Агропартнери-2009 по факту розгляду звернення фізичних осіб та складено направлення на проведення позапланової перевірки від 28.02.2018 року № 99/03-16 (а.с. 10-11).

02.03.2018 року відповідач відмовився допускати посадових осіб позивача до здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю), про що позивачем спільно з працівником Липоводолинського відділку поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_1 був складений акт про відмову в допуску до проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 02.03.2018 року (а.с. 12).

Позивач не погодився з протиправними діями товариства з обмеженою відповідальністю "Агропартнери-2009", які перешкоджають здійсненню позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони повітря шляхом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб Державної екологічної інспекції у Сумській області, звернувся з позовом до суду про припинення протиправних дій.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності права Державної екологічної інспекції у Сумській області на звернення до адміністративного суду з позовом про припинення протиправних дій, які перешкоджають в здійсненні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони повітря, шляхом допущення до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб органу держаної екологічної інспекції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини 4 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Вказана норма кореспондує з положеннями пункту 5 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об'єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об'єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Отже, перелік адміністративних позовів суб'єкта владних повноважень, з якими він може звернутись до суду, є вичерпним.

Разом з цим позивач не вказав закон, у якому зазначено про можливість звернення суб'єкта владних повноважень з таким адміністративним позовом до фізичної особи, а перелічені у пунктах 1 - 5 цієї норми випадки, коли особа може бути відповідачем у адміністративній справі за позовом суб'єкта владних повноважень, до предмета спору у справі, що розглядається, не належать.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

У відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб'єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" субєкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; субєкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом, та за інших передбачених цією статтею умов.

Обовязок допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) за умови дотримання державного нагляду (контролю) випливає зі змісту статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Разом з тим, згідно з пунктом 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. N 275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов'язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування); звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин

Таким чином, колегія суддів зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено право органу держаної екологічної інспекції у разі недопуску її посадових осіб до перевірки звертатись до суду з позовом про припинення протиправних дій, які перешкоджають в здійсненні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони повітря, шляхом допущення до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб органу держаної екологічної інспекції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 26 квітня 2018 року по справі №818/3764/15.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків є підставою для застосування до об'єкту контролю санкцій, передбачених законодавством та для притягнення посадових осіб підприємства до адміністративної відповідальності згідно положень ст. 188-5 КУпАП.

Згідно з ст. 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев'яти до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'ятнадцяти до сорока п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 255 КУпАП передбачено право посадових осіб, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, застосовувати до правопорушників радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, застосовувати до правопорушників правила ст. 188-5 КУпАП.

Згідно зі ст. 242-1 КУпАП, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями... і ст. 188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.

Отже, діючим законодавством визначено наслідки та санкції, які застосовуються до об'єкту контролю у разі безпідставного з його боку перешкоджанню посадовим особам органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища у разі недопущення до проведення перевірки та будь-якої іншої протиправної дії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку у позивача відсутні правові підстави для звернення до суду із вимогами щодо ухвалення судового рішення про припинення протиправних дій відповідача, що перешкоджають здійсненню позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони повітря, шляхом допущення до проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадових осіб Державної екологічної інспекції у Сумській області.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову Державної екологічної інспекції у Сумській області.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018р. по справі № 818/1739/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 818/1739/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 24.10.2018 р.