Справа № 1640/3315/18
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/3315/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому повадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №1640/3315/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Полтавській області) , в якому просить визнати протиправною відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, викладену в листі №5380/0/26-18 від 25.06.2018 та зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на неправомірну, як на його думку, поведінку відповідача, що перешкоджає у реалізації права особи на отримання у власність земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02.10.2018 відповідач надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 затверджено Стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, відповідно до якої Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність в межах норм безоплатної приватизації повинні, зокрема, надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою та передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадянам з переліку тих земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі у власність в межах норм безоплатної приватизації. Так, за твердженням відповідача, відповідь, яка надана ОСОБА_1 в листі від 25.06.2018 №5380/0/26-18, у повній мірі відповідає вимогам зазначеної постанови та не є відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

04.10.2018 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він вказує, що у своєму листі від 25.06.2018 №5380/0/26-18 відповідач неправомірно посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, який є підзаконним нормативно-правовим актом і не повинен суперечити Земельному кодексу України, який чітко визначає право на отримання земельної ділянки у власність в межах безоплатної приватизації та механізм його реалізації (а.с. 24-25).

Суд розглядає дану справу на підставі частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що 30.05.2018 за вх. №К-9075/0/25-18 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району (а.с. 19).

До клопотання позивач додав: копію паспорта, ідентифікаційного коду та викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали на яких зазначено місце розташування та розмір земельної ділянки.

25.06.2018 начальник ГУ Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_2 надав відповідь на звернення позивача, оформивши її листом №5380/0/26-18, у якому зазначив, що Головним управлінням сформовано перелік земельних ділянок із зазначенням площі, які можуть бути передані в межах норм безоплатної приватизації на території області (а.с. 21).

Позивач, розцінюючи такий лист як протиправну відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, звернувся до суду за правовим захистом порушеного права.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частина сьома статті 118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Разом з тим, статтею 118 Земельного кодексу України не визначено прямого обов'язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо.

Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 (далі - Положення №333).

Пунктом 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до підпункту 11 пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Відсутність же належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області про не / надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на факт надіслання відповідачем заявнику листа від 25.06.2018 №5380/0/26-18, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Суд, з огляду на вищезазначене, вважає, що лист відповідача від 25.06.2018 №5380/0/26-18 у відповідь на клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за змістом та формою не може вважатися "рішенням про відмову" у розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені Земельним кодексом України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача з урахуванням дискреційних повноважень, суд визнає зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути клопотання позивача та прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Саме таку форму правового регулювання в адміністративному судочинстві законодавець передбачив для подібних випадків, зазначивши в абзаці другому частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Крім цього слід зазначити, що постанова Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 не є нормативно-правовим актом, який врегульовує порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок у власність та не прийнята відповідно до певного закону чи на виконання такого закону, яким регулюються вимоги щодо обмеження розташування земельних ділянок, а лише затверджує стратегію (план діяльності на певний період) удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними.

Тобто, не може бути відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі того, що земельна ділянка, яку бажає отримати позивач у власність для ведення особистого селянського господарства, не входить до переліку земель, сформованого відповідачем відповідно до Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої вказаною постановою.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 24.04.2018 справі №814/1961/17 (номер в ЄДРСР - 73634659).

Відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 18.09.2018 № 1356-4340-3544-6531 (а.с. 3).

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у сумі пропорційній до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (с. Горби, Глобинський район, Полтавська область, 39024, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36038, ) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у вирішенні клопотання ОСОБА_1 від 30.05.2018 (зареєстрована 30.05.2018 за №К-9075/0/25-18) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Горбівської сільської ради Глобинського району.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.05.2018 (зареєстрована 30.05.2018 за №К-9075/0/25-18) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (с. Горби, Глобинський район, Полтавська область, 39024, РНОКПП НОМЕР_1) частину судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3