Справа № 826/16825/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 жовтня 2018 року м. Київ № 826/16825/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільям Постач" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільям Постач" (ТОВ "Вільям Постач") з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, в якій висловлено прохання:

- скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України від 07.08.2018 та від 20.08.2018 №872882/41849398, №872881/41849398, №887508/41849398, №887506/41849398, №887499/41849398, №887501/41849398, №887502/41849398, №887507/41849398, №887500/41849398, №887503/41849398, №887505/41849398, №887504/41849398 про відмову в реєстрації податкових накладних від 26.07.2018 №№ 21-31 та №33;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію податкових накладних товариства від 26.07.2018 №№21-31 та №33 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, в позовній заяві ТОВ "Вільям Постач" не вказано ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

За приписами пункту 4 частини п'ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 4 КАС України відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

В позовній заяві ТОВ "Вільям Постач" зазначено, що податкові накладні товариства від 26.07.2018 №№21-31, №33 були подані на реєстрацію до Державної фіскальної служби України.

Організаційні та процедурні засади діяльності Комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів, визначаються Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117.

Відповідно до пунктів 2, 3 цього Порядку, Комісії контролюючих органів складаються з Комісій регіонального рівня (Головних управлінь Державної фіскальної служби в областях, місті Києві та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби) та Комісії центрального рівня (Державної фіскальної служби).

Голови Комісій регіонального рівня та їх персональний склад затверджуються Головними управліннями Державної фіскальної служби в областях, місті Києві та Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби. Головою Комісії регіонального рівня призначається перший заступник або заступник керівника Головного управління Державної фіскальної служби в областях, місті Києві та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (п. 8 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації).

Комісія Контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, відповідно до пункту 23 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Комісією регіонального рівня протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

З огляду на викладене, стосовно платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування приймається Комісією регіонального рівня.

Враховуючи викладене, в частині оскарження рішень щодо відмови в реєстрації податкових накладних ТОВ "Вільям Постач" належним відповідачем є Комісія регіонального рівня. Разом з тим, відповідачем у справі товариством визначено лише Державну фіскальну службу України.

Окрім того, позивачем висловлено прохання зареєструвати податкові накладні ТОВ "Вільям Постач" від 26.07.2018, проте з долучених до позовної заяви матеріалів вбачається, що датами складання податкових накладних №21-31, №33 є 26-31.07.2018.

Відповідно до пункту 11 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, ні в позовній заяві, ні в доданих до неї документах таке підтвердження позивачем не надано.

Згідно з частиною другою статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-УІ адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Позовна заява підписана представником позивача - адвокатом Івановим М.В. До позовної заяви долучено ордер на надання правової допомоги ТОВ "Вільям Постач" від 09.09.2018 серія КВ №739658.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36, зі змінами і доповненнями (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги останній, або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Відповідно до підпунктів 15.2, 15.3, 15.5 пункту 15 Положення ордер містить наступні реквізити: прізвище, ім'я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; прізвище, ім'я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

При цьому Положенням не передбачено можливості здійснення будь-яких скорочень при зазначенні обов'язкових реквізитів у ордері на надання правової допомоги.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №826/7342/18, від 31.08.2018 у справі №815/6281/16, від 17.08.2018 у справі №815/2398/17.

В наданому суду ордері від 09.09.2018 здійснено скорочення при зазначенні обов'язкових реквізитів, передбачених підпунктом 15.2 пункту 15 Положення; не вказано номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; на звороті ордера не вказано про наявність/відсутність обмежень правомочностей адвоката, встановлених угодою про надання правової допомоги, у відповідності до пункту 14 Положення.

Окрім того, в ордері міститься посилання на дату договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, яким визначені повноваження представника, однак такого договору (доручення) суду не надано.

Таким чином, до матеріалів позовної заяви не долучено документа, який би підтверджував рішення ТОВ "Вільям Постач" реалізувати своє право на звернення до суду з даною позовною заявою не самостійно, а через представника.

З цього питання неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 у справі №914/2772/16, від 21.03.2018 у справі №914/2771/16).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (ст. 131-2 Конституції України, ст. 16, 57 КАС України та ст. 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до суду з позовною заявою.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 03.10.2018 у справі №826/7342/18, від 12.09.2018 у справі №826/9746/17, від 31.08.2018 у справі №815/6281/16, від 20.07.2018 у справі №826/8873/17.

З урахуванням викладеного, ТОВ "Вільям Постач" необхідно надати суду докази на підтвердження реалізації свого права на звернення до суду з даною позовною заявою не самостійно, а через представника.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статями 169, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільям Постач" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних у ній недоліків шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви (з примірниками для інших учасників справи) із зазначенням у ній складу відповідачів та змісту позовних вимог до кожного з них;

дати складання податкових накладних №21-31 та №33;

ідентифікаційного коду Державної фіскальної служби України в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- доказів наявності повноважень на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільям Постач", зокрема, підписання позовної заяви, в особи, якою підписано адміністративний позов.

Ухвала відповідно до частини другої статті 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Чудак