Справа № 826/14594/18
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 жовтня 2018 року м. Київ № 826/14594/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву Міністерства внутрішніх справ України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Міністерство внутрішніх справ України з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо прийняття постанови від 24.05.2018 про відкриття виконавчого провадження №56467045 та постанови від 12.07.2018 про накладення штрафу;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про скасування постанови від 24.05.2018 про відкриття виконавчого провадження №56467045 та постанови від 12.07.2018 про накладення штрафу на підставі пункту 1 частини 4 статті 4 та частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 12.09.2018 позовну заяву передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Пунктом третім частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду суб'єктом владних повноважень або юридичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позов, який поданий до суду, містить дві вимоги немайнового характеру: (1) про визнання протиправними дій щодо прийняття постанови від 24.05.2018 про відкриття виконавчого провадження №56467045, (2) про визнання протиправними дій щодо прийняття постанови від 24.05.2018 про відкриття виконавчого провадження №56467045 (3) та похідну від них вимогу про зобов'язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що предметом позову є дії відповідача, що стосуються двох окремих рішень суб'єкта владних повноважень, прийняття яких обумовлене різними правовими підставами. Об'єднання позивачем вимог про визнання протиправними дій щодо прийняття окремих рішень суб'єкта владних повноважень в одному пункті прохальної частини позовної заяви не дає підстав вважати це однією позовною вимогою для цілей застосування вимог Закону України «Про судовий збір», оскільки кожному з оспорюваних рішень необхідно надати окрему правову оцінку під час вирішення спору.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.

Таким чином, під час звернення до суду позивачеві належало сплатити 3524,00 грн. судового збору.

Разом з цим, доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав.

Пунктом п'ятим частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений обов'язок суду з'ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви слідує, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2018 №56467045, дії щодо прийняття якої оскаржує позивач, останній отримав 12.06.2018 засобами поштового зв'язку.

Натомість з позовом до суду позивач подав лише 30.08.2018, тобто більш ніж через два місяці з моменту, коли позивач мав дізнатись про порушення його прав фактом її прийняття.

При цьому жодних заяв чи клопотань про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, як і посилань на існування істотних та вагомих причин, які непереборно перешкоджали позивачеві зверненню до суду, або доказів, що свідчать про інший момент, з якого слід обчислювати строк звернення до суду, позовна заява та додані до неї матеріали не містять.

Суд зазначає, що початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об'єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 КАС України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд також звертає увагу на інший недолік позову, що полягає у наступному.

Частиною 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Копії позовної заяви та доданих до неї документів для відповідачів позивач до позовної заяви не приєднав.

Положення частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим копії позовної заяви та доданих до неї документів у даному випадку застосуванню не підлягають, оскільки звертаючись до суду позивач не реалізує будь-яких владних управлінських функцій по відношенню до відповідача.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання безпосередньо до суду:

1) письмових пояснень та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у десятиденний строк з моменту, коли позивачеві стало (мало бути) відомо про порушення його прав;

2) оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 3524,00 грн.;

3) копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів для направлення відповідачеві.

Керуючись статтями 160, 161, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Вімф» до Бориспільського відділення Головного управління ДФС у Київській області, Щасливської сільської ради про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та акту перевірки, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Леонтович А.М.