Справа № 0540/7368/18-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 р. Справа№0540/7368/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І. розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Управління) про визнання протиправним та скасування рішення № 95 від 05 лютого 2018 року, зобов'язання зарахувати до страхового стажу період роботи з 20 листопада 1980 року по 06 вересня 1996 року ( 15 років 09 місяців 16 днів) в Науково-дослідному інституті комплексної автоматизації, та з 29 січня 1998 року по 31 грудня 1998 року включно ( 0 років 11 місяців 02 дні) в ПАТ «Донецькелектрооптторг», зобов'язання повторно розглянути заяву від 01 грудня 2017 року № 9459 про призначення пенсії за віком згідно із частиною 1 статті 14 Закону України « Про пенсійне забезпечення», з урахуванням страхового стажу та періодів роботи з 20.11.1980 року по 06.09.1996 року , з 29.01.1998 року по 21.12.1998 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком та надав наступні документи: трудову книжку, диплом, довідки про заробітну плату 1980-1996 року, надані ДП «Науково-дослідний інститут комплексної автоматизації», довідку про заробітну плату 1997 року, надану Індустріальним інститутом Державного вищого навчального закладу «Донецький національних технічний університет», довідку про заробітну плату 1998 року, надану ПАТ «Донецькелектрооптторг», паспорт та ідентифікаційний номер. Проте, рішенням відповідача від 05 лютого 2018 року № 95 позивачу вирішено не враховувати для обчислення пенсії заробітну плату за період з 1980-1996 року та з 1998 року, у зв'язку з тим, що відповідач не має можливості провести перевірку достовірності відомостей про заробітну плату зазначених в довідках ДП «Науково-дослідний інститут комплексної автоматизації» від 23.10.2015 року № 358, №359, №360, ПАТ «Донецькелектрооптторг» від 16.12.2016 року № 31/15-58, оскільки зазначені підприємства зареєстровані на території, тимчасово непідконтрольній українській владі.

Позивач вважає, що Управління протиправно не зарахувало до стажу періоди роботи, а саме з 20 листопада 1980 року по 06 вересня 1996 року в Науково-дослідному інституті комплексної автоматизації та з 29 січня 1998 року по 31 грудня 1998 року в ПАТ «Донецькелектрооптторг» тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління та зобов'язати зарахувати до страхового стажу період роботи з 20 листопада 1980 року по 06 вересня 1996 року та з 29 січня 1998 року по 31 грудня 1998 року.

18 жовтня 2018 року через відділ документообігу Донецького окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому відповідач заперечував проти задоволення позову. У відзиві відповідач посилався на те, що позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії, до якої додав, в тому числі, довідку про заробітну плату ДП «Науково-дослідний інституту комплексної автоматизації» від 23.10.2015 року від 23.10.2015 року № 358, 359, 360 та ПАТ «Донецькелектрооптторг» від 16.12.2016 року № 31/15-58. Рішенням Управління № 95 від 05.02.2015 року вирішено не враховувати для обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітну плату за період з 1980 року по 1996 року та з 1998 року, оскільки не має можливості провести перевірку достовірності відомостей про заробітну плату зазначених в довідках ДП «Науково-дослідний інститут комплексної автоматизації» від 23.10.2015 року № 358, №59, №360, ПАТ «Донецькелектрооптторг» від 16.12.2016 року № 31/15-58, у зв'язку з тим, що зазначені підприємства зареєстровані на території, тимчасово непідконтрольній українській владі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року відкрито провадження у справі № 0540/7368/18-а за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 19.05.2015 року № .

Рішенням Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя від 05.02.2018 року № 95 вирішено не враховувати для обчислення пенсії ОСОБА_1 заробітну плату за період з 1980 року 1996 року та за 1998 року.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що управління не має можливості провести перевірку достовірності відомостей про заробітну плату зазначених в довідках ДП «Науково-дослідний інститут комплексної автоматизації» від 23.10.2015 року № 358, №59, №360, ПАТ «Донецькелектрооптторг» від 16.12.2016 року № 31/15-58, у зв'язку з тим, що зазначені підприємства зареєстровані на території, тимчасово непідконтрольній українській владі.

Суд зазначає, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року № 821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області та Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області шляхом злиття реорганізоване в Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду Донецької області.

31 травня 2018 року згідно акту «Прийому-передачі облікових показників по зареєстрованих платниках Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області» передано облікові показники по зареєстрованим платникам відповідно до особових рахунків бази даних, а також Реєстр боржників по яких наявна заборгованість.

Таким чином, Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області є правонаступником всіх майнових прав та обов'язків Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області.

Як вбачається з трудової книжки позивача серія НОМЕР_2, виданої на ім'я ОСОБА_1, зокрема, вказані періоди роботи : з 20.11.1980 року по 06.09.1996 року позивач працював у Науково-дослідницькому інституті комплексної автоматизації, з 29.01.1998 року по 04.03.2002 року позивач працював у ОАО «Донецкелектрооптторг».

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом - Закон 1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За ст.1, п. 1 ст. 24 Закону 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі за текстом - Закон 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

На підставі п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Постановою Правління Пенсійного фонду від 10.11.2006 року №18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Вказаний Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка.

З трудової книжки позивача, наданих довідок про заробітну плату за 1980- 1996р. та 1998 р. вбачається, що позивач протягом 20.11.1980 року по 06.09.1996 року працював у ДП «Науково-дослідний інститут комплексної автоматизації» та з 29.01.1998 року по 04.03.200 року в ПАТ «Донецькелектрооптторг», а отже юридичний факт роботи позивача протягом вказаного періоду часу є підтвердженим належним та допустимим доказом.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність підстав враховувати зазначені довідки при призначенні пенсії, оскільки вони були видані більш ранньою датою та потребують перевірки, яка в своє чергу не є можливою, тому що архіви підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки відомості, наведені у довідках, узгоджуються з відомостями, зазначеними у трудовій книжці позивача. Окрім того, у позивача відсутня будь-яка можливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цій довідці.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що заробітну плату позивача в період часу з 20 листопада 1980 року по 06 вересня 1996 року в Науково-дослідному інституті комплексної автоматизації, та з 29 січня 1998 року по 31 грудня 1998 року в ПАТ «Донецькелектрооптторг», підтверджено записами у трудовій книжці, яка є основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві та довідками про заробітну плату виданими ДП «Науково-дослідний інститут комплексної автоматизації» від 23.10.2015 року № 358, №59, №360, ПАТ «Донецькелектрооптторг» від 16.12.2016 року № 31/15-58.

Разом з тим, суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

На підставі п..4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним, а тому суд вважає позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

У спірних правовідносинах, на думку суду, відповідач діяв з порушенням меж повноважень, визначених Законами України, необґрунтовано та не пропорційно, чим порушив вимоги ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано і пропорційно.

Відносно позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача зарахувати до стажу позивача періоду роботи з 20 листопада 1980 року по 06 вересня 1996 року в науково-дослідному інституті комплексної автоматизації та з 29 січня 1998 року по 31 грудня 1998 року в ПАТ «Донецькелектрооптторг» суд зазначає наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з цим, у відповідності до ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Отже, правовідносини із призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії з урахуванням висновків суду.

Наведена позиція підтверджується судовою практикою Донецького апеляційного адміністративного суду, в тому числі у справах: №233/3831/17 (постанова від 7 лютого 2018 року, колегія суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.), № 233/3573/17 (постанова від 7 лютого 2018 року, колегія суддів: Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.).

Тим більш, як вбачається зі змісту спірного рішення № 95 від 05.02.2018 року, відповідачем взагалі не вивчалося питання з приводу можливості включення (чи не включення) зазначеного періоду роботи до стажу позивача, та рішення з цього приводу не приймалося, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову у цій частині.

Отже, позовна вимога у цій частині не підлягає задоволенню з зазначених вище підстав.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у спосіб захисту права, що визначений позивачем, з урахуванням висновків суду.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., з Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області підлягає стягненню 352,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області № 95 від 05 лютого 2018 року.

Зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) від 01 грудня 2017 року № 9459 про призначення пенсії за віком згідно із частиною 1 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 ( триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Грищенко Є.І.