Справа № 521/9010/18
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/9010/18
Провадження № 2-а/521/217/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання: Власової В.В.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капітана поліції батальйону №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Одеській області - ОСОБА_3, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття справи,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAA № 404028 від 16 травня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст.122 КУпАП, закрити, на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке.

16.05.2018 року приблизно о 20 годині 15 хв, на 16 км + 850 м. автодороги Одеса-Овідіополь, у напрямку руху до м.Овідіополь, він - ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, був зупинений екіпажем автомобілю патрульної поліції, який рухався позаду у попутному напряму.

Під час зясування підстав для зупинки, позивач дізнався, що звинувачується у перетині суцільної лінії горизонтальної розмітки з порушенням Правил дорожнього руху.

Заперечуючи проти висунутих звинувачень, заявник пояснив, що не допускав порушень Правил дорожнього руху, оскільки, на його думку, він перетнув суцільну лінію дорожньої розміті під час обгону вантажного автомобіля з причіпом, який поодиноко рухався попереду зі швидкістю меньш ніж 30 км/год.

На підтвердження зазначених обставин, на місці зупинки було оглянуто запис відеорегістратора патрульного автомобіля поліції, з якого на думку позивача, вочевидь вбачалось, що його дії у данній дорожній обстановці не містили ознак порушень Правил дорожнього руху.

При цьому, також, останній висловив незгоду з процедурою розгляду справи на місці зупинки, оскільки вважає, що обмежено його права на захист, щодо допиту свідка та дослідження інших відомостей, які мають суттєве значення для всебічного і обєктивного встановлення всіх обставин справи та винесення законного рішення.

Незважаючи на вказане, стосовно нього було складено постанову

про адміністративне правопорушення, а тому позивач звернувся з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтвердив та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча судом відкладався розгляд справи та чотири рази справа призначалась до розгляду, але відповідач своїм правом не скористався та не надав до суду доказів щодо правомірності прийнятого ним рішення.

Третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, заявивши, що ні у поліцейських, ні у позивача не має доказів, що вантажний автомобіль з причіпом, обїзд якого було здійснено на дорозі з перетином суцільної лінії, рухався зі швидкістю меньш ніж 30 км/год..

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

16.05.2018 року приблизно о 20 годині 15 хв, на 16 км + 850 м. автодороги Одеса-Овідіополь, у напрямку руху до м.Овідіополь, позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, був зупинений екіпажем автомобілю патрульної поліції, який рухався позаду у попутному напряму.

Вказане не заперечувалось учасниками справи, що прибули у судове засідання.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 16 травня 2018 року капітаном поліції батальйону №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Одеській області - ОСОБА_3 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, серії EAA № 404028, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 грн. (а.с.12).

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній, керуючи автомобілем, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1, а саме: здійснив обгін, перетнувши лінію, чим порушив ПДР України.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Представник третьої особи, надав до суду матеріали відеозапису з місця події, згідно яких, як він вважає, можна об'єктивно підтвердити факт порушення правил дорожнього руху позивачем по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого відеозапису правопорушення, встановлено, що відповідачем по справі - співробітником патрульної поліції, при зупинці автомобіля позивача, всупереч вимогам діючого КУпАП, було порушено порядок розгляду адміністративної справи, а саме: не відібрано пояснення у правопорушника, не взято до уваги його клопотання, про допит свідка, яка була у той час біля працівників поліції та просила про надання нею пояснень, не встановлено та не опитано свідка, водія транспортного засобу, якого обігнав позивач, не встановлено його особу та не встановлено, з якою швидкістю рухався транспортний засіб, яким той управляв, також, як вбачається, не враховано пояснення правопорушника при винесенні постанови, не враховано майновий стан та особу правопорушника при накладенні штрафу, не зазначено доказів у постанові про вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, не враховано пом'якшуючих та обтяжуючих обставин.

Патрульним поліцейським також не було розглянуто клопотання позивача щодо перенесення розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що відеозапис, наданий до суду представником третьої особи, не містить доказів порушення позивачем правил дорожнього руху, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З наданого відео вбачається, що було здійснено об'їзд поодинокого транспортного засобу - фури, що рухалась, але з якою саме швидкістю, чи-то менше 30 км/год, чи більше, доказів щодо цього відповідачем до суду не надано.

Між тим, суд зазначає, що у відповідності до чинного законодавства, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати вузьку суцільну лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що, згідно того ж наданого відеозапису, автомобілем поліцейських, переслідуючи позивача, тоді ж, також було здійснено перетин тієї ж вузької суцільної лінії, з обгоном того ж поодинокого транспортного засобу - фури, що рухалась, але з якою саме швидкістю, чи-то менше 30 км/год, чи більше, доказів цьому відповідачем до суду також, не було надано. (а.с.42).

Також, під час слухання справи, у судовому засіданні були надані покази свідком ОСОБА_4, яка пояснила, що вона 16.05.2018 року знаходилась в якості пасажира в автомобілі НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1. Приблизно о 20 годині 15 хв, на автодорозі «Одеса-Овідіополь», у напрямку руху до м. Овідіополь, автомобіль «NISSAN PRIMERA», був зупинений екіпажем автомобілю патрульної поліції, який рухався позаду у попутному напряму за те, що останній, керуючи автомобілем не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1, а саме здійснив об'їзд поодинокого транспортного засобу - фури, що рухалась з швидкістю, менше 30 км/год, перетнувши суцільну лінію, чим, на думку співробітників поліції, ОСОБА_1 порушив ПДР України.

Свідок також пояснила, що була присутня при складенні постанови 16 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення, у виді штрафу, в розмірі 255 грн.

Крім того, свідок ОСОБА_4 пояснила, що при складенні постанови, вона просила співробітника поліції, щоб він допитав її як свідка, яка була присутня при перетині вузької суцільної лінії, з обгоном поодинокого транспортного засобу - фури, яка рухалась з швидкістю, менше 30 км/год, оскільки, згідно Правил дорожнього руху, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати суцільну лінію для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Проте, як вказує свідок, співробітник поліції їй відмовив у цьому, заявивши, що ними у даному випадку, складається електронна постанова, якою не передбачено допит свідка.

Також, свідок пояснила, що співробітник поліції при цьому не заперечував, що транспортний засіб - фура, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, (яку обїхав на автодорозі Одеса-Овідіополь, у напрямку руху до м. Овідіополь, автомобіль «NISSAN PRIMERA», під керуванням ОСОБА_1, з перетином суцільної лінії), рухався з швидкістю, менше 30 км/год.

Також, вона пояснила, що тоді ж, такий же об'їзд тієї ж фури з перетином суцільної лінії на дорозі, здійснив і автомобіль під управлінням тих же співробітників поліції, які складали постанову відносно ОСОБА_1

Особу свідка ОСОБА_4 підтверджено її особистими документами. (а.с.66-67).

Згідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частина 3 статті 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу.

Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП.

Статтею 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, у спірній постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Також, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Проте, у спірній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім, доводів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Також, ЄСПЛ у справі «ОСОБА_2 де Рібермон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд, дослідивши матеріали, надані до суду учасниками справи та відеозапис з місця події, вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, також, в матеріалах відеозапису відсутні жодні факти, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Також, виходячи з обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП проводився без дотримання норм, передбачених ст. ст. 258, 268, 279, 280 КУпАП, що не ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, чим було порушено право позивача на належний розгляд його справи.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, передбачених ст. 78 КАС України.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, суд застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинуватості, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи вимоги ч.2 ст. 77 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини, у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд вважає, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, враховуючи те, що відповідачем по справі не надано доказів щодо правомірності свого рішення, за таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Отже, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача та дотримання вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд зазначає, що постанова, серії EAA № 404028 від 16 травня 2018 року, підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 77, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, ч. 1 ст. 247, 258, 268, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до капітана поліції батальйону №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Одеській області - ОСОБА_3, третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття справи, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAA № 404028 від 16 травня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст.122 КУпАП, закрити, на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 жовтня 2018 року.

Суддя: Н.В. Мирончук