Справа № 265/2763/18
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року справа №265/2763/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 вересня 2018 року (повний текст складено 27 вересня 2018 року в м. Маріуполі) у справі № 265/2763/18 (суддя в 1 інстанції - Щербіна А.В.) за позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя Маріупольської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив: скасувати постанову № 464 від 1403.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 1700,00 грн., а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 14 березня 2018 відповідачем була винесена постанова та накладено стягнення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за порушення правил благоустрою території міста Маріуполя через самовільне розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення вивіски «Инсталятор» та наклейки «Ariston…», за адресою пр.. Будівельників, б. 17, без затверджених паспортів. Стверджує, що при винесені даної постанови було порушено основні засади та правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, оскільки Законом України «Про благоустрій населених пунктів» не встановлено такого виду документу дозвільного характеру як паспортів на розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення. В постанові не зазначено на якому саме об'єкті благоустрою були розміщені зазначені вивіски. Під час розгляду справи не були досліджені докази вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, відсутні належні та допустимі докази його винуватості. На підставі цього вважає постанову протиправною та необґрунтованою.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27 вересня 2018 року у справі № 265/2763/18 позовні вимоги задоволені повністю, внаслідок чого, постанову № 464 від 14.03.2018 року, винесену Адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради про притягнення ОСОБА_2 за ст.. 152 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. Рішення мотивовано тим, що оскільки Закон України «Про благоустрій населених пунктів» та наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 року № 310 має вищу юридичну силу в порівнянні з правилами благоустрою території міста Маріуполя, та їх положення не передбачають обов'язку громадян оформлювати паспорта на елементи зовнішнього художнього оформлення, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 152 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення прийнято із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Маріупольська міська рада відповідно до чинного законодавства своїм рішенням від 21.06.2011 № 6/8-616 затвердила Правила благоустрою території м. Маріуполя, які на даний час діють зі змінами та доповненнями, внесеними рішеннями міської ради від 20.09.2011 № 6/11-962, від 16.04.2013 № 6/27-3040 т від 23.12.2016 № 7/14-1099, які розміщені на офіційному сайті Маріупольської міської ради та є публічно доступними. Позивачем ці рішення не оскаржувалися. Посилаючись на норми Правил благоустрою м. Маріуполя, наголошують на тому, що норма щодо обов'язку оформлення паспорту на елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлена рішенням Маріупольської міської ради від 21.06.2011 № 6/8-616 із внесеними змінами до нього, яке є чинним, а тому обов'язковим до виконання всіма розміщеними на території м. Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території м. Маріуполя. Вважає, що оскаржувана постанова була винесена законно, обґрунтовано на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, в межах повноважень, встановлених Законом України «Про місцеве самоврядування вУкраїні», на підставі та у повній відповідності до Законів України «Про рекламу», «Про охорону культурної спадщини», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про адміністративні послуги», «Про основи містобудування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів» та Типових правил розміщення зовнішньої реклами.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено наступне.

13 лютого 2018 року Інспекцією міської ради з благоустрою м. Маріуполя був складений протокол № 000294 про адміністративне правопорушення за самовільне розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення - вивіска «Инсталятор» та наклейка «Ariston…» за адресою: пр.. Будівельників, 17 без затвердженого паспорту. Протокол підписаний позивачем та надано пояснення, що документи ним оформлюються. Також позивача попереджено про розгляд матеріалів на засіданні адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради 14 березня 2018 року (а.с. 13-15).

14 березня 2018 року Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради було прийнято постанову № 464, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 1700,00 грн.(а.с. 16).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до ст. 10 Закону № 2807-IV до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно зі ст. 13 Закону № 2807-IV до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

За приписами ст. 42 Закону № 2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону № 2807-IV на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Маріупольська міська рада відповідно до чинного законодавства своїм рішенням від 21.06.2011 №6/8-616 затвердила Правила благоустрою території міста Маріуполя, які на даний час діють зі змінами та доповненнями, внесеними рішеннями міської ради від 20.09.2011 №6/11-962, від 16.04.2013 №6/27-3040 та від 23.12.2016 №7/14-1099.

Так, відповідно до п. 1.2. Правил благоустрою м. Маріуполя вбачається, що Правила є обов'язковими для виконання всіма розміщеними на території міста Маріуполя органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими особами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, їх посадовими та службовими особами, органами самоорганізації населення, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають на території міста Маріуполя.

Відповідно до п. 14-1.11 р. 14-1 Правил передбачено, що до елементів зовнішнього художнього оформлення належать вивіски, таблички, тендери, покажчики та інші елементи дизайну міського середовища, які впливають на формування архітектурно-художнього образу міста.

За змістом п. 14-1.19 якщо розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення не передбачено проектною документацією будівлі (споруди), погодженою та затвердженою у встановленому порядку, то її розміщення здійснюється на підставі паспорта, оформленого в порядку, визначеному положенням про порядок розміщення зовнішньої реклами та елементів зовнішнього художнього оформлення на територіях м. Маріуполя.

Згідно п. 14-1.20 елементи зовнішнього художнього оформлення, встановлені без затверджених паспортів вважаються розміщеними самовільно.

Згідно з п.п. 17 п. 15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території м. Маріуполя на об'єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати засоби зовнішньої реклами, вивіски, торговельні лотки, павільйони, кіоски, металеві гаражі тощо.

Крім того, п. 1.5 передбачено, що Правила містять загальнообов'язкові на території міста норми, порушення яких тягне за собою адміністративну відповідальність на підставі ст.152 КУпАП.

Як було вже зазначено вище, 13.02.2018 о 15:30 год. інспектором з благоустрою інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя складено протокол про адміністративне правопорушення за самовільне розміщення елементів зовнішнього художнього оформлення - вивіски «Инсталятор» та наклейки «Ariston…» за адресою пр.. Будівельників, 17 без затвердженого паспорту, що є порушенням, передбаченим п. 14-1.20 розділ 14-1 Правил благоустрою території міста Маріуполя», затверджених рішенням міської ради від 21.06.2011 № 6/8-616 зі змінами та доповненнями внесеними рішеннями міської ради від 20.09.2011 № 6/11-962, від 16.04.2013 № 6/27-3040, 23.12.2016 № 7/14-1099 та ст.. 152 КУпАП.

14 березня 2018 року Адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради було прийнято постанову № 464, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 1700,00 грн.

Статтею 152 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів у вигляді накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії виконавчих органів сільських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення, зокрема, передбачені статтею 152 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Судова колегія звертає увагу, що за приписами ст. 293 КУпАП, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити, зокрема, чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні.

Позивач, оскаржуючи постанову адміністративної комісії про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу, посилається на те, що приміщення за адресою пр.. Будівельників, 17 йому не належить та він немає жодного відношення до зовнішнього оформлення цього приміщення.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, суб'єктом господарювання та здійснює свою підприємницьку діяльність у приміщенні, де була розміщена вивіска та наклейка. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено у присутності позивача, підписаний ним без зауважень та з поясненнями про оформлення документів.

Колегія суддів вважає також додатково зазначити, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах адміністративної справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 13.02.2018 № 000294 , та поясненнями самого позивача, відповідно до якого він зазначає, що документи ним оформлюються.

Висновок суду першої інстанції, що вимога про паспорт на елемент зовнішнього художнього оформлення, яка передбачена Правилами благоустрою території м. Маріуполя не відповідає вимогам Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 152 КУпАП є помилковим.

Згідно зі ст.. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як було зазначено, рішення Маріупольської міської ради розміщені на офіційному сайті Маріупольської міської ради, не оскаржені у встановленому законом порядку та є чинними

Відповідно до 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Таким чином, зібраними у справі доказами доведено, що висновок відповідача про винуватість позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, є обґрунтованим.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 14.03.2018 № 464 є законною та обґрунтованою, ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні всіх обставин та було прийнято з урахуванням всіх доказів, тому підстав для її скасування не вбачається.

Відтак, підстав для задоволення позовних вимог не існує.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 250, 310, 315, 317, 321, 322, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2018 року у справі № 265/2763/18 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць