Справа № 826/11886/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 жовтня 2018 року № 826/11886/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області

до Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ :

Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі по тексту - позивач, Управління) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20 березня 2018 року у виконавчому провадженні №55718900, якою накладено на Управління штраф в розмірі 5 100,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 серпня 2018 року позовна заява Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року судом визнано неповажними підстави, на які посилається позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду з відповідною позовною заявою, а тому позовна заява Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відповідності до положень частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України залишена без руху та позивачу надано десятиденний строк для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

08 жовтня 2018 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява позивача про поновлення строків, відповідно до якої останній просить вважати підстави пропущення строку для звернення з позовною заявою до суду поважними та поновити цей строк.

В обґрунтування вказаної заяви Управління послалось на те, що пропущення ним процесуального строку залежало від несвоєчасного відправлення на адресу Управління ухвали про повернення позовної заяви від 31 травня 2018 року у справі №826/5795/18.

Крім того, позивач у заяві наголосив й на тому, що при оскарженні постанови старшого державного виконавця Управлінням було використано той спосіб захисту, який найбільш відповідав інструментам, які були в наявності, адже у першому кварталі 2018 року кошти на оплату судового збору не виділялися, а Управління виконувало свої фінансові зобов'язання по тимчасовому кошторису.

З урахуванням зазначеного, позивач просив переглянути питання щодо визнання поважними причини пропуску процесуального строку на подання позовної заяви до суду.

Розглянувши подану Ізмаїльським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до наступних висновків.

Так, звертаючись до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про поновлення пропущеного строку, яка надійшла на адресу суду 08 жовтня 2018 року, Управління послалось на несвоєчасність направлення судом копії ухвали про повернення позовної заяви від 31 травня 2018 року.

Між тим, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає особливу увагу на наступне.

У відповідності до наявної у автоматизованій системі документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва «Діловодство спеціалізованого суду» інформації, 11 квітня 2018 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла скарга Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (боржник) до ОСОБА_1 (стягувач), Головного управління юстиції в Одеській області (орган, дії якого оскаржуються) про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови від 20 березня 2018 року ВП № 55718900.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року позовна заява Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишена без руху та позивачу наданий п'ятиденний строк для усунення недоліків.

Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва не з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови, а зі скаргою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, Управлінням не було додано документу про сплату судового збору.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у зв'язку із не усуненням недоліків, позовна заява повернута позивачу. При цьому, зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що позивачем копія ухвали суду від 18 квітня 2018 року отримана 10 травня 2018 року.

Жодних відомостей щодо оскарження вказаної ухвали Окружного адміністративного суду міста Києві від 31 травня 2018 року у встановленому законом порядку позивачем суду не надано, у зв'язку з чим станом на 20 липня 2018 року (тобто на день повторного звернення до суду з відповідною позовною заявою) ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року набрала законної сили.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що при зверненні до суду повторно з позовною заявою, Управління в її мотивувальній частині зазначило, що ним вже було сплачено судовий збір. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що Управління 15 травня 2018 року сплатило 1 762,00 грн з призначенням платежу: судовий збір за позовом Управління до ГТУЮ в Одеській області по справі №826/5795/18, а тому суд не приймає до уваги твердження Управління, викладені у заяві про поновлення пропущеного строку для звернення до суду в тій частині, що останнім було використано той спосіб захисту, який найбільш відповідав інструментам, які були в наявності, адже у першому кварталі 2018 року кошти на оплату судового збору не виділялися, а Управління виконувало свої фінансові зобов'язання по тимчасовому кошторису, оскільки такі твердження спростовуються доданими до позовної заяви документами та не були єдиною підставою для залишення позовної заяви без руху ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року.

Крім того, суд наголошує, що зі змісту ухвали суду від 31 травня 2018 року вбачається, що 21 травня 2018 року Управлінням на адресу суду на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 18 квітня 2018 року у адміністративній справі №826/5795/18 направлено лише оригінал платіжного доручення №342 від 15 травня 2018 року на суму 1 762,00 грн, проте адміністративного позову, оформленого у відповідності до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України не надано, що і стало підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Наведене в сукупності свідчить про те, що судом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі №826/5795/18, у відповідності до положень статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, надавався строк для усунення виявлених судом недоліків, копія ухвали суду від 18 квітня 2018 року, як вже зазначалось, була отримана уповноваженою особою позивача ще 10 травня 2018 року, тобто позивач достовірно знав про необхідність усунення недоліків позовної заяви у п'ятиденний строк з дня отримання даної ухвали, зокрема, шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надання доказів про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду.

При цьому, суд ще раз наголошує й на тому, що Управлінням частково було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 18 квітня 2018 року, та направлено на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва оригінал платіжного доручення №342 від 15 травня 2018 року про сплату судового збору у розмірі 1 762,00 грн, проте, належним чином оформленого адміністративного позову разом з платіжним дорученням направлено не було з невідомих причин.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року оприлюднена у реєстрі 07 червня 2018 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74415304), тобто уповноважена особа Управління мала можливість ознайомитися з текстом ухвали суду починаючи з 07 червня 2018 року, а тому суд не приймає до уваги посилання Управління на несвоєчасність направлення та, відповідно, отримання останнім копії ухвали суду від 31 травня 2018 року, як на підставу поважності причини пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Більш того, суд ще раз звертає увагу, що відповідно до даних комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» станом на 25 жовтня 2018 року ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року №826/5795/18 не оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядок та строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

В той же час, суд зазначає, що у справі «Каракуця проти України» Європейський Суд з прав людини констатував відсутність порушеного права заявників на доступ до суду у зв'язку з необізнаністю про наявність судового рішення та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що після винесення Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали про повернення позовної заяви від 31 травня 2018 року, Управління не виявило належної зацікалевності про хід розгляду справи, про що, зокрема, свідчить те, що останній починаючи з 31 травня 2018 року (дата винесення ухвали про повернення позовної заяви) та до 10 липня 2018 року (дата отримання копії ухвали суду уповноваженою особою Управління), мав можливість звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва з письмовим запитом або в усному порядку та з'ясувати, які процесуальні дії вчинені судом у адміністративній справі № 826/5795/18. Проте, з доданих до позовної заяви матеріалів не вбачається, що Управління зверталось до суду з відповідними запитами.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Між тим, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Також, суд звертає увагу, що перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду. Проте, якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг строку звернення до суду не переривається.

Аналогічна правова позиція щодо переривання строків звернення до суду викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року №6-1763цс16 та у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-895цс15.

Тобто, звернення до суду з позовною заявою, яка не відповідає вимогам процесуального законодавства, залишення судом вказаної позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків та, в подальшому, її повернення позивачеві, у зв'язку з не усуненням недоліків, не може бути розцінено як переривання перебігу встановлених строків для звернення до суду або поважністю причини пропуску такого строку.

Як вбачається з позовної заяви, позовна заява подана Управлінням (справа № 826/11886/18) 20 липня 2018 року шляхом направлення на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва засобами поштового зв'язку і зареєстрована канцелярією Окружного адміністративного суду міста Києва 30 липня 2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду.

З урахуванням викладених вище обставин, судом не визнаються поважними підстави, з яких Управління просить поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду, який не є процесуальний строком у розмінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права, оскільки, як вже було зазначено вище, невиконання з невідомих причин вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 18 квітня 2018 року та, як наслідок, повернення позовної заяви на підставі ухвали суду від 31 травня 2018 року у справі №826/5795/18 та, як вважає Управління, несвоєчасність отримання копії ухвали суду про повернення позовної заяви від 31 травня 2018 року не є тими поважними підставами, які б свідчили про неможливість звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у порядку, спосіб та строки, визначені процесуальним законодавством України.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, вказані Управлінням у заяві про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з відповідним позовом визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення Ізмаїльському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтями 122, 123, 241-243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску Ізмаїльським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

2. Позовну заяву Ізмаїльського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повернути.

2. Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко