Справа № 0840/2862/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 жовтня 2018 року (10 год. 51 хв.)Справа № 0840/2862/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

позивача - ОСОБА_1

представників сторін:

відповідача - Єремеєва О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3 (72319, АДРЕСА_1)

до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул.. М.Грушевського, 5)

про визнання протиправним та скасування рішення від 14.06.2018 № 127,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі - позивач) до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати пункт 1 Рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14.06.2018 №127, про встанолення тарифу на послуги з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м. Мелітополь для ПП "Рейс", TOB "АТП АСА", ПП "Транзит", ПП "Автосвіт", TOB "АВТОТРАНСКОМ", ПП "Крісгрант", TOB "Віктор Транс", TOB "АВТОПРОФІ М", TOB "АТП-АСА", ПП "Мотор-Експрес" та приватним підприємцям ОСОБА_4, ОСОБА_5 в режимі маршрутного таксі у розмірі 5,00 грн. та дітям віком від 6 до 14 років і людям похилого віку - 4 грн.

Ухвалою суду від 06.08.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.09.2018.

19.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.10.2018

08.10.2018 у судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, зокрема зазначив, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням процедури Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме не було своєчасно оприлюднене, що позбавило права громадян на внесення пропозицій до Рішення. Крім того п.1 оскаржуваного рішення порушує право пенсіонерів за віком на безоплатний проїзд, так як цим пунктом встановлюється тариф для людей похилого віку. Позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що дане рішення не є регуляторним актом, тому процедуру оприлюднення регуляторних актів відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не порушував. Також зазначає, що п.1 оскаржуваного рішення не позбавляє законних пільг пенсіонерів за віком. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

14.06.2018 позивач звернувся до відповідача про надання інформації, яким чином був опублікований проект оскаржуваного рішення.

20.06.2018 №100/04-44-8 надійшла відповідь від відповідача на запит позивача, в якій зазначено, що проект оскаржуваного рішення був розміщений на сайті Мелітопольської міської Ради Запорізької області 11.06.2018.

Враховуючи, що Рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №127 було прийняте 14.06.2018, а опубліковане 11.06.2018, тобто за 3 дні до прийняття, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» Розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати(…) 2) нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Згідно ч.2,3ст.15 зазначеного Закону інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Коли ж мова йде про кошти, якими володіє територіальна громада, і орган місцевого самоврядування хоче їх розподіляти, йому потрібно виходити з Бюджетного Кодексу України, який є основою для дій місцевого самоврядування у бюджетній сфері. Або органу місцевого самоврядування потрібно прийняти певні правила, за якими мають існувати суб'єкти господарювання, наприклад ті, які надають послуги в межах громади. У такому разі основним для прийняття рішення буде Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

Жодним нормативним актом не визначено, що рішення органів місцевого самоврядування про коригування тарифу на послуги з перевезення пасажирів не підпадають під визначення регуляторний акт.

А те, що відповідач посилається на визначене коло суб'єктів господарювання на які розповсюджується цей п.1 рішення Мелітопольської міської Ради Запорізької області,як на підставу щодо не віднесення цього рішення до регуляторного акту, не приймається судом з наступних підстав.

Формулювання у статті 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме «застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб» не стосується суб'єктів господарювання, а стосується осіб на яких розповсюджується оскаржуване рішення,тобто мешканців міста. Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення Мелітопольської міської Ради Запорізької області, яким було встановлено новий розмір тарифу на транспортні послуги є обов'язковим для виконання регуляторним актом.

Особливості оприлюднення проектів регуляторних актів, прийняття яких належить до компетенції органів та посадових осіб місцевого самоврядування, з метою одержання зауважень і пропозицій, затверджені в статті 35 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Особливості прийняття регуляторних актів органами та посадовими особами місцевого самоврядування визначені статтею 36 Закону.

Відповідно до статті статі 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Оскільки таке рішення є регуляторним актом, а тому до його прийняття потрібно було здійснити ряд заходів передбачених діючим законодавством з дотримання відповідної процедури, зокрема підготовити проект регуляторного акта разом з його аналізом з обов'язковим розміщенням в засобах масової інформації, провести громадське обговорення і лише після цього з врахуванням зауважень та пропозицій виносити на засідання виконавчого комітету.

Щодо права на безоплатний проїзд пенсіонерів за віком, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, на запит виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики) листом від 17.03.2016 № 3885/0/14-16/5 надало роз'яснення щодо надання пільгового проїзду окремим категоріям громадян у громадському транспорті, зі змісту якого вбачається, що згідно Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-УІІІ з 1 червня 2015 року скасовано право окремих категорій громадян на безоплатний проїзд у міському транспорті.

Разом з цим, постановами Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 №354 "Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування" і від 16.08.1994 №555 "Про поширення чинності постанови Кабінету Міністрів від 17 травня 1993 р. №354" передбачено ввести безплатний проїзд для пенсіонерів за віком на міському пасажирському транспорті загального користування (крім метрополітену і таксі) та приміських маршрутах.

Установити, що право на безплатний проїзд надається за наявності посвідчення встановленого зразка чи довідки, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який зареєстрований у зазначеній системі і видається на безоплатній основі.

Проте, рішенням №127, що оскаржується, встановлено тариф на послуги з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі у розмірі 5,00 грн. та дітям віком від 6 до 14 років і людям похилого віку - 4,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 10, 18 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" громадянами похилого віку визнаються особи, які досягай пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

Згідно ст. 10 Закону громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь-якими обставинами, включаючи наявність інших доходів.

З аналізу наведених норм можливо зробити висновок, що до «громадян похилого віку» відносяться «пенсіонери за віком», які відповідно до Постановами Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 №354 мають право на безплатний проїзд.

При цьому суд зазначає, що відповідач не заперечував право пенсіонерів за віком на безплатний проїзд на міському пасажирському транспорті загального користування (крім метрополітену і таксі) та приміських маршрутах, однак вважає, що формулювання «людей похилого віку» не позбавляє права відповідних громадян скористатися своїми пільгами.

З цього приводу суд зауважує, що таке визначення у оскаржуваному рішенні №127 як «встановлено тариф на послуги з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування в режимі маршрутного таксі (…) людям похилого віку - 4,00 грн.» позбавляє можливості користуватися пільгою пенсіонерам за віком, які відносяться за законом до людей похилого віку та надає можливість недобросовісним суб'єкта господарювання можливість не дотримуватися тих норм закону, якими встановлюються пільги для пенсіонерів за віком, та породжують непорозуміння серед жителів громади та перевізниками.

Крім того, жодним із положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" не передбачено право органу місцевого самоврядування на обмеження вже встановлених законами України та актами Кабінету Міністрів України прав громадян та гарантій їх соціального захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 (72319, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. М.Грушевського, 5, ) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14.06.2018 №127 про встановлення тарифу на послугу з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування для ПП "Рейс", ТОВ "АТП АСА", ПП "Транзит", ПП "Авітосвіт", ТОВ "АВТОТРАНСКОМ", ПП "Крісгрант", ТОВ "Віктор Транс", ТОВ "АВТОПРОФІ М", ТОВ "АТП-АСА", ПП "Мотор-Експрес" та приватним підприємцям ОСОБА_4, ОСОБА_6 в режимі маршрутного таксі у розмірі 5,00 грн. та дітям віком від 6 до 14 років і людям похилого віку - 4,00 грн.".

Стягнути на користь ОСОБА_3 (72319, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. М.Грушевського, 5, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 18.10.2018.

Суддя О.В. Конишева