Справа № 243/6332/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року справа №243/6332/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Арабей Т.Г., Ястребової Л.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2018 року у справі № 243/6332/18 (головуючий І інстанції Васильченко О.Г.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора третьої роти батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції Зайцевої Таїсії Олегівни про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР-№ 082467 від 30.06.2018 року інспектора третьої роти батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції Зайцевої Т.О., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування зазначив, що відповідач протиправно прийняла постанову про адміністративне правопорушення «на місці вчинення правопорушення», чим порушила права, визначені ст. 268 КУпАП.

В постанові не зазначена юридична адреса відповідача, не вказано кого визнано винним у вчиненні правопорушення, хто керував транспортним засобом, не конкретизовано, на чию користь необхідно сплатити штраф, не встановлені та не вказані можливі свідки правопорушення, відсутній підпис про ознайомлення з правами та обов'язками, передбаченими ст.63 Конституції України, та ст.268 КУпАП.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, здійснення позивачем правопорушення підтверджено наявним в матеріалах справи відеозаписом, зробленим нагрудним реєстратором патрульного.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідачем при вирішенні справи про адміністративне правопорушення не було розглянуто клопотання позивача про надання йому юридичної допомоги.

Матеріали справи не містять належних доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим його вина у вчиненні правопорушення є недоведеною.

Відповідачем при розгляді справи та складанні постанови не встановлювались обставини, що обтяжують або пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Обставини справи.

30.06.2018 року відносно ОСОБА_1 інспектором роти № 3 БПП в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Зайцевою Т.О. була винесена постанова серії ВР № 082467 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно із якою позивачем було порушено ч.1, 2 ст.122 КУпАП. Цією постановою у справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було накладено адміністративне стягнення на позивача у виді штрафу в дохід держави у розмірі 425,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що: «30.06.2018 року о 16 годині 48 хвилин в м. Краматорську по вулиці Героїв України біля будинку № 30, водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4 «б» ПДР України та не подав світловим покажчиком повороту сигнал перед зупинкою транспортного засобу, чим порушив п. 9.2 «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1,2 ст.122 КУпАП» (а.с.27).

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно частини 2 - 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.5 ПДР України встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 8.4 «б» ПДР України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

За приписами п 9.2 «а» ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Щодо посилання апелянта, що наданий відповідачем диск із відеозаписом правопорушення не є допустимим доказом, оскільки судом не зазначено, якою саме відеокамерою здійснено запис, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, зокрема з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху та фіксування правопорушень.

В матеріалах справи наявний диск з нагрудного реєстратора патрульного, який містить відеозапис з фактом порушення ПДР позивачем, про що зазначено й в постанові про накладення адміністративного стягнення.

З наявного відеозапису чітко вбачається, що позивач, 30.06.2018 року рухаючись на автомобілі LEXUS LX 470, номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Героїв України у м. Краматорську не зупинився перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та не подав світловим покажчиком повороту сигнал перед зупинкою транспортного засобу.

Твердження апелянта, що відповідачем при розгляді справи та складанні постанови не встановлювались обставини, що обтяжують або пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд залишає поза увагою, оскільки за приписами ч. 1 ст. 33 КУпАП обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність не враховуються у випадках накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, відповідач правомірно застосував до позивач адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи свідчать, що позивач з постановою ознайомився, отримав копію особисто, та власноруч підписав, будь-яких клопотань під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заявляв. Окрім того, на звороті спірної постанови(а.с.27 з.б.) та в поясненнях позивача від 30.06.2018 року (а.с.28) міститься підпис позивача про ознайомлення його з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що спростовує доводи позивача з приводу того, що він не був ознайомлений під підпис із вимогами ст. 63 Конституції України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова серії ВР-№ 082467 від 30.06.2018 року інспектора третьої роти батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у містах Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції Зайцевої Т.О. складена відповідно до вимог чинного законодавства, підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями Керуючись статтями 272, 308, 311, 315, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2018 року у справі № 243/6332/18 - залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 серпня 2018 року у справі № 243/6332/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23.10.2018 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 23.10.2018 року.

Головуючий І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Арабей

Л.В. Ястребова