Справа № 804/3421/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Справа № 804/3421/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису, постанови, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про:
- визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН210/264/АВ/П від 06.04.2018р.;
- визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН210/264/АВ/ТД-ФС/261 від 25.04.2018р. про накладення штрафу в розмірі 610140,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані помилковістю висновків відповідача щодо виникнення між підприємцем та фізичними особами трудових відносин, та відповідно про допуск фізичних осіб до роботи без укладення трудового договору, оскільки з фізичними особами укладені договори про надання послуг/підряду, тобто цивільно-правові договори. Позивач також посилається на незрозумілість підстав проведення інспекційного відвідування, його зупинення і поновлення, а також на зазначення в акті обставин відносно особи ОСОБА_3, з якою у позивача взагалі не було жодних правових відносин, на отримання нечитаємої копії акту, на складання припису без врахування зауважень, та обґрунтовує, зокрема, положеннями ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо здійснення позапланового заходу за погодженням центрального органу виконавчої влади або відповідного державного колегіального органу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2018р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначені дата підготовчого засідання.
13.06.2018р. до суду надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач заперечував проти адміністративного позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтованість та законністю здійснення інспекційного відвідування позивача, без погодження з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері та на підставі колективного звернення працівників, про що було зазначено у направленні на проведення інспекційного відвідування. Також у відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що надані цивільно-правові договори та акти приймання-передачі виконаних робіт мають ознаки трудових договорів, а відносини, що склалися з їх виконання трудові.
23.06.2018р. до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, згідно якої позивач зокрема зазначає, що рішенням начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 11.06.2018р. скасовано та закрите провадження про адміністративне порушення згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення №ДН520/264/АВ/П/ПТ/ПС від 08.05.2018р., як незаконне та необґрунтоване. Також зазначив, що виконавці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали письмові пояснення, що надавали послуги/роботи та отримали за це винагороду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
06.07.2108р. до суду найшли заперечення на відповідь на відзив, згідно якої відповідач зазначає, що рішенням №4966-16/04 від 11.06.2018р. скасована постанова по справі про адміністративне правопорушення №ДН520/264/АВ/П/ПТ/ПС від 08.05.2018р., у звязку з тим, що згідно змісту постанови був розглянутий протокол про адміністративне правопорушення від 26.04.2018р. №ДН520/264/АВ/П/ПТ, який відносно ОСОБА_2 не складався та не існує. Проте, вказаними діями не спростовується сам факт та суть порушень позивачем законодавства про працю, що зафіксовано актом інспекційного відвідування №ДН210/264/АВ від 05.04.2018р., за що позивача було притягнуто не до адміністративної відповідальності, а до фінансової відповідальності передбаченої ч.2 ст.265 КЗпП України.
19.09.2018р. сторонами надані додаткові письмові пояснення щодо обґрунтувань своїх правових позицій з приводу проведення державного контролю за додержанням законодавства про працю.
09.10.2018р. представником позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до п.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин та керуючись приписами ч.9 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
Відповідно до вимог ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Громадський контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють професійні спілки та їх об'єднання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №100 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття територіальні органи Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки і Державної інспекції з питань праці.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року №929-р «Питання Державної служби з питань праці», на Державну службу України з питань праці покладено здійснення функцій і повноважень Державної інспекції з питань праці, що припиняється.
Положення про Державну службу України з питань праці затверджено постановою КМ України від 11.02.2015 року №96 (надалі - Положення).
Відповідно до п.1 Положення, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).
Таким чином, Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області як територіальний орган Держпраці України (Державної служби України з питань праці) є субєктом владних повноважень, а спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2018р. за вх.№БП-Ко-К-215 надійшло звернення фізичних осіб щодо не проведення ФОП ОСОБА_2 оплати за виконані роботи.
Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування від 23.03.2018р. №54/4.2-7 головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні ОСОБА_7 за участю провідного державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні ОСОБА_6, направлені для проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування. Під час інспекційного відвідування буде здійснено контроль за додержанням законодавства про працю у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з питань оплати праці. На направлені наявна відмітка про його отримання ОСОБА_2 26.03.2018р.
26.03.2018р. інспектором праці ОСОБА_7 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №ДН210/264/НП, згідно якого інспекційне відвідування неможливо провести у звязку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містить інформацію/ відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених обєктом відвідування копій або витягів: з пункту 1 по пункт 7 вимоги №ДН210/264ПД від 26.03.2018р. В графі керівник обєкта відвідування або уповноважена особа фізична особа підприємець ОСОБА_2 акту наявний підпис.
Згідно вимоги про надання/поновлення документів від 26.03.2018р. №ДН210/264/ПД, інспектором праці ОСОБА_7 у присутності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 проводиться інспекційне відвідування з 14 год. 00 хв. 26.03.2018р. по 15 год. 00 хв. 05.04.2018р. У звязку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та неможливістю проведення інспекційного відвідування акт №ДН210/264/НП від 26.03.2018р. строк проведення інспекційного відвідування зупинено на 10 днів. Також зобовязано фізичну особу підприємця ОСОБА_2, у строк до 15 год. 00 хв. 05.04.2018р. надати документи необхідні для проведення інспекційного відвідування:
- трудові книжки та особові картки працівників;
- накази (розпорядження) за 2016-2018 роки, що стосуються трудових відносин (кадрові, про відрядження, відпустки, встановлення (зміну) умов праці, оплати праці тощо);
- книгу обліку наказів 2016-2018 роки, що стосується трудових відносин;
- книгу обліку руху трудових книжок і вкладишів до них;
- табелі обліку використання робочого часу, графіки змінності за 2016-2108 роки;
- документи, які підтверджують нарахування і виплату заробітної плати за 2016-2018 роки (відомості (особові рахунки) з нарахування та виплати заробітної плати, індексації, компенсації тощо);
- трудові договори, якщо такі були укладені з працівниками у письмовій формі, або договори підряду, цивільно-правові договори або контракти.
Відповідно до направлення на проведення інспекційного відвідування від 04.04.2018р. №75/4.2-7 головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні ОСОБА_7 за участю провідного державному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні ОСОБА_6, направлені для проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 Під час інспекційного відвідування буде здійснено контроль за додержанням законодавства про працю у фізичної особи підприємця ОСОБА_2 з питань оплати праці. На направлені наявна відмітка про його отримання ОСОБА_2
В період з 10 год. 00 хв. 05.04.2018р. по 16 год. 45 хв. 05.04.2018р. інспектором праці ОСОБА_7 проведено інспекційне відвідування фізичної особи підприємця, за результатами якого складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН210/264/АВ.
В розділі «Опис виявлених порушень» Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН210/264/АВ наведений детальний опис виявлених порушень, а саме:
«ФОП ОСОБА_2 були надані ідентичні цивільно-правові угоди (у кількості 7 угод) та акти приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору (у кількості 6 актів) з різницею між ними у виконавцях та виконуваної ними роботи. Встановлено:
1. між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та громадянином ОСОБА_4 (виконавець), була укладена цивільно-правова угода №1 від 11.09.2017р. з предметом договору п.1.1: «Інженерно-кошторисні роботи». Термін дії угоди з 11.09.2017р. по 30.11.2017р. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору складено 30.10.2017р. по даному акту замовник та виконавець підтверджують, що станом на 30.10.2017р. фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правової угоди б/н від 09.09.2017р. послуги інженера-кошторисника. Всього на суму 3200,00 грн.;
2. між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та громадянином ОСОБА_8 (виконавець), була укладена цивільно-правова угода №2 від 01.09.2017р. з предметом договору п.1.1: «малярно-штукатурні роботи». Термін дії угоди з 01.09.2017р. по 31.10.2017р. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору складено 30.09.2017р. по даному акту замовник та виконавець підтверджують, що станом на 30.09.2017р. фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правової угоди б/н від 01.09.2017р. малярно-штукатурні роботи. Всього на суму 3200,00 грн.;
3. між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та громадянином ОСОБА_5 (виконавець), була укладена цивільно-правова угода №3 від 01.09.2017р. з предметом договору п.1.1: «оздоблювальні, електричні роботи». Термін дії угоди з 01.09.2017р. по 31.10.2017р. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору складено 31.10.2017р. по даному акту замовник та виконавець підтверджують, що станом на 31.10.2017р. фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правової угоди б/н від 01.09.2017р. покриття та оздоблювальні роботи. Всього на суму 1600,00 грн.;
4. між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та громадянином ОСОБА_9 (виконавець), була укладена цивільно-правова угода №4 від 01.09.2017р. з предметом договору п.1.1: «малярно-штукатурні роботи». Термін дії угоди з 01.09.2017р. по 31.10.2017р. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору складено 30.09.2017р. по даному акту замовник та виконавець підтверджують, що станом на 30.09.2017р. фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правової угоди б/н від 01.09.2017р. малярно-штукатурні роботи. Всього на суму 3200,00 грн. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору складено 31.10.2017р. по даному акту замовник та виконавець підтверджують, що станом на 31.10.2017р. фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правової угоди б/н від 01.09.2017р. малярно-штукатурні роботи. Всього на суму 1600,00 грн.;
5. між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та громадянином ОСОБА_4 (виконавець), була укладена цивільно-правова угода №5 від 05.03.2018р. з предметом договору п.1.1: «Інженерно-кошторисні роботи». Термін дії угоди з 05.03.2018р. до 09.03.2018р. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору складено 09.03.2018р. по даному акту замовник та виконавець підтверджують, що станом на 09.03.2018р. фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правової угоди №5 від 05.02.2018р. послуги інженера-кошторисника. Всього на суму 850,00 грн.;
6. між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та громадянином ОСОБА_10 (виконавець), була укладена цивільно-правова угода №6 від 08.12.2017р. з предметом договору п.1.1: «покрівельні роботи». Термін дії угоди з 08.12.2017р. до 22.12.2017р. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору складено 22.12.2017р. по даному акту замовник та виконавець підтверджують, що станом на 22.12.2017р. фактично виконані наступні роботи згідно цивільно-правової угоди б/н від 22.12.2017р. послуги інженера-кошторисника. Всього на суму 1600,00 грн.;
7. між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та громадянином ОСОБА_11 (виконавець), була укладена цивільно-правова угода №6 від 27.03.2018р. з предметом договору п.1.1: «малярно-штукатурні роботи». Термін дії угоди з 27.03.2018р. до 12.04.2018р. Акт приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору не складався.
Дані цивільно-правові угоди мають ознаки трудового договору, а відносини, що склались з їх виконання - трудові про, що свідчать порядок оформлення угод та порядок їх виконання.
Так, за даними угодами не вказані конкретні обсяги роботи, що підлягають вимірюванню у конкретних фізичних величинах, які необхідно виконати Виконавцю, що є обовязковою умовою цивільно-правового договору. В самих угодах ніде не зазначається, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її обсягу, видів тощо.
Крім того не вказано конкретні обсяги роботи, що підлягають вимірюванню у конкретних фізичних величинах, які виконав Виконавець в актах приймання-передачі виконаних робіт згідно цивільно-правового договору.
Вищезазначеними цивільно-правовими угодами п. 5.1 передбачено, що координація процесу виконання роботи покладається на Замовника; п. 5.2, передбачено, що координація полягає в організації процесу робіт, контролю за ходом виконання та якості.
Дані умови не типові для цивільно-правових відносин та свідчать про наявність ознак трудових правовідносин між виконавцями та ФОП ОСОБА_2
Як зазначено в листі Мінпраці від 16.05.2011р. №151/06/186-11 за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його рамками, метою договору є отримання певного матеріального результату. Особа, яка виконує роботу на підставі цивільно-правового договору, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Згідно даних безкоштовного пошуку відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний. вид економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2: організація будівництва будівель (код КВЕД 41.10), що відноситься до 16 класу професійного ризику виробництва.
Згідно ліцензії виданої Держархбудінспекцією України (наказ №13 від 04 квітня 2016р. реєстраційний запис НОМЕР_2) ФОП ОСОБА_2 провадить господарську діяльність з будівництва обєктів IV і V категорії складності, що відносяться до класу наслідків СС2 (середні наслідки) та СС3 (значні наслідки). Тобто діяльність ФОП ОСОБА_2 підлягає ліцензуванню про що свідчить отримана ним ліцензія.
Згідно ч.9 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»: вимоги ліцензійних умов до субєкта господарювання мають бути обумовлені особливостями провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та включають зокрема кадрові вимоги щодо:
- мінімальної кількості працівників за окремими посадами (у разі якщо це зумовлено особливостями провадження певного виду господарської діяльності, встановлюються вимоги щодо наявності у певних працівників відповідної освіти, кваліфікації та (або) стажу роботи, зокрема у фізичних осіб - підприємців, мінімальної частки кваліфікованих працівників за певними посадами, які уклали трудові договори з ліцензіатом);
- даних про наявність трудових договорів з усіма найманими працівниками.
Згідно п.11 ліцензійних умови провадження господарської діяльності з будівництва обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів із середніми та значними наслідками затверджені постановою Кабінету Міністрів України від ЗО березня 2016р. №256 Для провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, фізична особа - підприємець повинен мати вищу освіту відповідної спеціалізації (магістр, спеціаліст, бакалавр).
Фізична особа - підприємець відповідно до своєї професії та кваліфікації може виконувати роботи особисто або із залученням найманих працівників.
Тобто ФОП ОСОБА_2 мав залучати до виконання робіт не виконавців за цивільно-правовими угодами, а найманих працівників згідно трудового договору.
Таким чином ФОП ОСОБА_2 виконуючи роботи із будівництва об'єктів IV і V категорії складності, що відносяться до класу наслідків СС2 (середні наслідки) та ССЗ (значні наслідки) міг залучати до виконання робіт за цивільно-правовими угодами тільки суб'єктів господарської діяльності на підставі володіння ними відповідної ліцензії. Оскільки з матеріалів наданих ФОП ОСОБА_2 не вбачається наявність у осіб з якими ФОП ОСОБА_2 укладав цивільно-правові угоди відповідних ліцензій, даний факт є підставою для висновку про наявність між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 трудових відносин.
Отже, враховуючи обставини, які встановлені під час інспекційного відвідування, слід дійти висновку про те, що в даному випадку правовідносини між ФОП ОСОБА_2А, та ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 носять ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, при цьому, дії ФОП ОСОБА_2 щодо надання трудовому договору форми цивільно-правового шляхом укладання договору підряду порушують вимоги ст. 24 КЗпП України та перешкоджають реалізації працівниками права на працю, гарантованого Конституцією та Кодексом законів про працю України, а також права на відпочинок, щорічну оплачувану відпустку, право на здорові і безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки.
У звязку з тим, що потерпілий ОСОБА_3 фактично був допущений до роботи без укладення трудового договору, даний факт є порушенням ч.3 ст.24 КЗпП України, згідно якої: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
Порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою КМ України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».
06.04.2018р. інспектором праці ОСОБА_7 внесено припис №ДН210/264/АВ/П, в якому зобовязано фізичну особу підприємця ОСОБА_2 усунути такі порушення: фактичне допущення до роботи без укладання трудового договору.
Письмовими зауваженнями від 16.04.2018р. до акту інспекційного відвідування №ДН210/264/АВ позивач звернувся до головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні ОСОБА_7, в яких виклав свої запереченням та зазначив, зокрема, що ніяких порушень законодавства у трудовій сфері ФОП ОСОБА_2 не існувало та не існує, перевірка була здійснена з недодержанням чинного законодавства, а порушення що були викладені в акті інспекційного відвідування №ДН210/264/АВ не відповідають дійсності, не обґрунтовані та не вмотивовані, а тому вищезазначений акт є недійсним і як наслідок, не підлягає і виконанню припис про усунення виявлених недоліків №ДН210/264/АВ/П.
Листом вих.№254 від 19.04.2018р. Управлінням з питань праці ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надана відповідь на письмові зауваження в якій викладено правову позицію щодо виявлених порушень, а також зазначено про те, що надання письмових зауважень до акту інспекційного відвідування, не звільняє від зобовязання виконання вимог припису від 05.04.2018р. №ДН210/264/АВ/П.
В подальшому, постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН210/264/АВ/ТД-ФС/261 від 25.04.2018р. на фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 670140,00 грн.
08.05.2018р. головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення №ДН520/264/АВ/П/ПТ, згідно якого у визначені в приписі від 06.04.2018р. №ДН210/264/АВ/П строки ФОП ОСОБА_2 не надав письмового повідомлення про виконання цього припису із долученням копій первинних документів, отже припис вважається не виконаним, порушення ч.3 ст.24 КЗпП України не усунуто.
Постановою по справі про адміністративне правопорушення №ДН520/264/АВ/П/ПТ/ПС від 08.05.2018р., у звязку з тим, що ФОП ОСОБА_2 у визначені в приписі від 06.04.2018р. №ДН210/264/АВ/П строки не надав письмового повідомлення про виконання цього припису із долученням копій первинних документів, отже припис вважається не виконаним, порушення ч.3 ст.24 КЗпП України не усунуто, що є порушенням, передбаченим ст.188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 850,00 грн.
В подальшому, начальником ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 11.06.2018р. прийнято рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №4966-16/04, згідно якого вирішено скасувати постанову по справ про адміністративне правопорушення від 08.05.2018р. №ДН/520/264/АВ/П/ПТ/ПС та справу про адміністративне правопорушення закрити.
Вищезазначене рішення мотивоване тим, що інспектором Івановим К.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення №ДН520/264/АВ/П/ПТ від 08.05.2018р., а згідно постанови №ДН520/264/АВ/П/ПТ/ПС від 08.05.2018р. справа про адміністративне правопорушення розглядалася за протоколом про адміністративне правопорушення від 26.04.2018р. №ДН520/264/АВ/П/ПТ.
Не погодившись з прийнятими відповідачем приписом та постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, позивач їх оскаржив до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Державним наглядом (контролем), відповідно до положень ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закону №877) визнається діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно ч.4-5 ст.2 Закону №877 заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобовязані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Частиною 1 ст.6 Закону №877 передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоровю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Відповідно до ч.3 ст.6 Закону №877 суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
З аналізу наведених норм слідує, під час здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, обовязковим є саме забезпечення дотримання вимог частини третьої статті 6 Закону №877.
Разом з тим, відповідно до постанови КМ України «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №1104 від 18.12.2017р., Держпраці та її територіальні органи включені до Переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - обєкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМ України «ОСОБА_1 питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні» №295 від 26.04.2017р. (далі- Порядок №295).
Відповідно до пункту 2 Порядку 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:
Держпраці та її територіальних органів;
виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).
Згідно положень пунктів 19-21, 24 Порядку 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в обєкта відвідування.
Якщо обєкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невідємною частиною. Зауваження можуть бути подані обєктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Припис вноситься обєкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Письмові зауваження до акту інспекційного відвідування датовані 16.04.2018р., а припис про усунення порушені внесено 06.04.2018р., внаслідок чого безпідставним є посилання позивача щодо складання припису без врахування зауважень. Безпідставними є також посилання позивача на незрозумілість підстав проведення інспекційного відвідування, його зупинення і поновлення, оскільки у направленнях на перевірку, вимозі про надання документів та акті про неможливість проведення інспекційного відвідування чітко викладені зазначені підстави.
Відносно зазначення в акті інспекційного відвідування про допущення потерпілого ОСОБА_3 до роботи без укладання трудового договору, суд зазначає, що штрафні санкції відносно цієї особи не застосовані, оскільки розраховані виходячи із тридцятикратного розміру мінімальної заробітної плати за кожного працівника (ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11О.), що свідчить про можливу описку в акті перевірки, яка не може бути підставою для визнання оскаржуваних рішень протиправними. Разом з тим, обставини вручення нечитаємої копії акту, не відображенні у письмових запереченнях на акт інспекційного відвідування та не перешкоджали їх наданню, у звязку з чим також не можуть бути підставою для визнання оскаржуваних рішень протиправними.
Щодо висновків відповідача, відносно фактичної наявності трудових відносин з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, суд зазначає наступне.
Зі змісту постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН210/264/АВ/ТД-ФС/261 від 25.04.2018р. про накладення штрафу в розмірі 610140,00 грн., вбачається, що підставою для накладення на позивача штрафу у розмірі 670140,00 грн. стало порушення вимог статті 24 КЗпП України в частині допущення до роботи ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 без оформлення відповідного трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботу в порядку, встановленому КМ України.
Висновок відповідача ґрунтується на тому, що надані цивільно-правові договори та акти приймання-передачі виконаних робіт мають ознаки трудових договорів, а саме (умови не типові для цивільно-правових відносин та свідчать про наявність ознак трудових правовідносин):
не вказані конкретні обсяги роботи, що підлягають вимірюванню у конкретних фізичних величинах, які необхідно виконати виконавцю;
в угодах відсутній конкретний результат роботи який повинен передати виконавець замовнику;
не визначену переліку завдань роботи, її обсягу, видів, тощо;
в пунктах 5.1 угод передбачено, що координація процесу виконання роботи покладається на Замовника;
в пункті 5.2 угод передбачено, що координація полягає в організації процесу робіт, контролю за ходом виконання та якості.
Відповідно до ч.1 статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
За приписами статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Водночас, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці. Порядок укладання договорів підряду (на виконання певних робіт) регулюється главою 61 Цивільного кодексу України.
Згідно статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (стаття 837 Цивільного кодексу України).
Частинами 1 ст.839 та ст.840 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 Цивільного кодексу України).
Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Підрядник, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Водночас, порядок плати за договором про надання послуг урегульовано саме нормами цивільного законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (виконавці) укладені цивільно-правова угода №1-6, за умовами яких замовник доручає, а виконавці беруть зобовязання виконати такі роботи: ОСОБА_4 - інженерно-кошторисні; ОСОБА_8 малярно-штукатурні; ОСОБА_5- оздоблювальні, електричні; ОСОБА_9- малярно-штукатурні; ОСОБА_10 покрівельні; ОСОБА_11 малярно-штукатурні.
Пунктами 2.1-2.2 цивільно-правових угод передбачено, що підставами для підписання документів, які підтверджують виконання робіт виконавцями є підписані Акти приймання виконаних робіт. За виконану роботу замовник сплачує виконавцям винагороду згідно актів грн.
Відповідно до пунктів 5.1-5.2 угод координація процесу виконання роботи покладається на Замовника. Координація полягає в організації процесу робіт, контролю за ходом виконання та якості.
Згідно пунктів 8.2 та 8.3 угод на виконавців не розповсюджуються правила внутрішнього трудового розпорядку замовника. Виконавці самостійно й на власний ризик організують виконання цих договорів у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства. Виконавці виконують договори, використовуючи виключно матеріали, обладнання та устаткування замовника відповідають за неправильне їх використання. Виконавці зобовязанні надати замовнику звіт про використання матеріалу та повернути залишок.
Зі змісту наведених положень угод слідує, що фізичні особи самостійно і на власний ризик організовують виконання їх умов, не підпорядковуються правилам внутрішнього розпорядку, а результати виконання робіт оформлюється відповідними актами, на підставі яких виплачується винагорода. При цьому здійснюється не організація трудової діяльності фізичних осіб, а організація процесу робіт (надання матеріалів, обладнання та устаткування і контроль за їх використанням).
На підтвердження виконання сторонами вищезазначених договорів позивачем надано суду акти здачі прийняття робіт згідно цивільно-правових договорів.
Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Крім того, позивачем надано суду Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за вересень грудень 2017 року, березень 2018р., згідно Таблиці 5 «Відомості про трудові відносини осіб», звітність відносно фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 подані, як за осіб, які виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру (категорія 3). Підстава для припинення трудових відносин ст.846 ЦК України.
Пунктом 11 Порядку №295 визначено права посадових осіб інспекторів праці під час здійснення інспекційних відвідувань, при цьому інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.
Таким чином, наведені в Акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН210/264/АВ, обставини не можуть бути підставою для висновків, що правовідносини між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та фізичними особами, не є відносинами цивільно-правового характеру. А дії позивача щодо укладення даних договорів не можуть бути розцінені, як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, що свідчить про відсутність в діях позивача ознак порушення ч.ч.1 і 3 ст.24 КЗпП України, внаслідок чого адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Приймаючи до уваги задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне присудити здійснені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8463,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 143, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН210/264/АВ/П від 06.04.2018р.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН210/264/АВ/ТД-ФС/261 від 25.04.2018р. про накладення штрафу в розмірі 610140,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1