Справа № 2240/2893/18
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2018-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2240/2893/18
РІШЕННЯ

іменем України

24 жовтня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Страхарської М.В. позивача:ОСОБА_1, представника позивача: ОСОБА_2,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста сектора призначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів Управління соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області №34/к від 30 липня 2018 року та поновити ОСОБА_1 на вказаній посаді;

- стягнути з Управління соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31 липня 2018 року по день поновлення на роботі;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 01 лютого 2002 року відповідно до наказу Волочиського управління праці та соціального захисту населення за №10 п.2 від 01 лютого 2002 року почала працювати у Волочиському управлінні праці та соціального захисту населення на посаді спеціаліста другої категорії у відділі грошових виплат та компенсацій, з 20 вересня 2010 року переведена на посаду головного спеціаліста грошових виплат та компенсацій, з 04 лютого 2013 року переведена на посаду головного спеціаліста сектора призначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів управління соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області.

Вказала, що відповідно до наказу №34/к від 30 липня 2018 року, з 31 липня 2018 року її звільнено з вказаної посади на підставі п.3 ч.1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" з підстави набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення.

Зазначила, що згідно рішення суду на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, додаткове стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов'язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, до неї не застосовано.

Зауважила, що підставою для припинення державної служби зв'язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення у випадку застосування до нього стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов'язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності.

Наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста сектора призначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області №34/к від 30 липня 2018 року вважає незаконним, тому звернулась в суд з вказаними позовними вимогами.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу є пункт 3 частини 1 статті 84 Закону України "Про державну службу", згідно якого однією з підстав припинення державної служби є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення. Зазначив, що свою провину ОСОБА_1 було визнано і апеляційна скарга на постанову Волочиського районного суду ОСОБА_1 не подавалася.

Просив розгляд справи проводити без участі представника Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці серії БТ-І №5666813, копія якої наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 04.02.2013 року переведена на посаду головного спеціаліста сектору призначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів Управління соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області (наказ №20/к від 04.02.2013 року).

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.06.2018 року по справі №671/1067/18, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вказана постанова суду набрала законної сили 06.07.2018 року.

В подальшому, голові Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_3, керівником Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 було направлено подання від 12.07.2018 року №75-3083 вих-18 в порядку ч.3 ст.65 Закону України "Про запобігання корупції". Згідно вказаного подання, з метою встановлення причин та умов, що сприяли порушенню вимог фінансового контролю головним спеціалістом сектору визначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1, запропоновано призначити службове розслідування.

31 липня 2018 року відбулася нарада колективу Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, за наслідками проведення якої складено протокол №2, згідно якого збори вирішили:

1. вважати що не подання повідомлення про істотні зміни в майновому стані вчинено ОСОБА_1 з необережності через не знання чинного законодавства.

2. взяти до уваги ряд пом'якшуючих обставин, при яких вчинено згаданий проступок, бездоганну поведінку ОСОБА_1, та той факт, що її проступком не нанесено жодної матеріальної чи іншої шкоди державі.

3. врахувати, що проступок ОСОБА_1 жодним чином не пов'язаний з виконанням нею посадових обов'язків.

4. провести в управлінні додаткові навчання з метою детальнішого вивчення чинного законодавства.

5. вжити заходів про недопущення порушень чинного законодавства в подальшій діяльності управління.

Наказом першого заступника начальника управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_5 від 30.07.2018 року №34/к, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 84 Закону України "Про державну службу", листа Городоцької місцевої прокуратури від 12 липня 2018 року №75- 3083 вих-18, постанови Волочиського районного суду від 25 червня 2018 року по справі №671/1067/18, на підставі наказу від 02 липня 2018 року №28/к "Про покладання обов'язків", ОСОБА_1, головного спеціаліста сектору призначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів, звільнено з 31 липня 2018 року у зв'язку з втратою права на державну службу на підставі набрання законної сили рішення суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення.

Також наказано виплатити грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.02.2017 по 31.01.2018 тривалістю 20 к.д., частину щорічної основної відпустки за період роботи з 01.02.2018 по 31.07.2018 тривалістю 15 к.д., додаткову відпустку за стаж державної служби за 2015, 2016, 2017 роки тривалістю 45 к.д.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Згідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889).

Державна служба припиняється, зокрема, у разі втрати права на державну службу або його обмеження (п. 1 ч. 1 ст. 83 Закону № 889).

Підставами для припинення державної служби у зв'язку із втратою права на державну службу або його обмеженням є, зокрема, набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення державного службовця до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону № 889).

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Закону № 889 у випадках, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті, суб'єкт призначення зобов'язаний звільнити державного службовця у триденний строк з дня настання або встановлення факту, передбаченого цією статтею, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 84 Закону України "Про державну службу" на виконання постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 25.06.2018 року по справі №671/1067/18, яка набрала законної сили.

Вказаною постановою по справі №671/1067/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно змісту постанови суду вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1, працюючи на посаді головного спеціаліста сектору призначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів управління соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області, будучи державним службовцем, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого десятиденного строку, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме: отримання доходу у вигляді дарунку квартири вартістю 233618,00грн., згідно з договором дарування серії НМІ № 432473 від 12 жовтня 2017 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивач на виконання приписів ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язана була повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни у майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання доходу у вигляді дарунку квартири вартістю 233618,00грн., згідно з договором дарування серії НМІ № 432473 від 12 жовтня 2017 року.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що позивачем не було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни у її майновому стані у строки, визначені ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції". При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою вину у скоєнні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи із положень ч.4 ст.78 КАС України, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення.

Вказана обставина є самостійною та безумовною підставою для припинення державної служби у зв'язку із втратою державним службовцем права на державну службу, яке зумовлене вчиненням державним службовцем корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Оскаржуваним наказом ОСОБА_1 звільнено саме на цій підставі.

Як передбачено ст. 5 Закону № 889, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом (ч. 2 вказаної статті).

Частиною 3 ст. 5 Закону № 889 визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Таким чином, саме Закон № 889 є спеціальним законом, яким регулюються відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби. Норми законодавства про працю поширюється на державних службовців лише у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Даючи оцінку оскаржуваному наказу, суд дійшов висновку, що він відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, вимогам Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про запобігання корупції", тому позовна вимога про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста сектора призначення допомоги, компенсацій та пільг відділу обробки документів Управління соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області №34/к від 30 липня 2018 рокує безпідставною, та задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення з посади, та стягнення з Управління соціального захисту населення Волочиської РДА Хмельницької області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 31 липня 2018 року по день поновлення на роботі є похідними від першої позовної вимоги і, враховуючи висновок суду про її безпідставність, також є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

На підставі ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію обґрунтував. Натомість, позивач не довів протиправність оскаржуваного наказу суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, а позов таким, що не належить до задоволення.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду, такий фактично не сплачувався, доказів на підтвердження інших судових витрат не надано, тому відсутні підстави для вирішення питання про судові витрати відповідно положень статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 жовтня 2018 року

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 31200 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Управління соціального захисту населення Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області (вул. Лисенка, 8, м. Волочиськ, Хмельницька область, 31200 , код ЄДРПОУ - 03198385)

Головуючий суддя ОСОБА_6