Справа № 191/3875/18
Суддя: Бондаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/3875/18
Провадження № 2-а/191/57/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4-ї роти 3- го батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання противоправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 4-ї роти 3- го батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19 вересня 2018 року, він, ОСОБА_1, є трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС», керував комбайном CASE ІН 6140, та здійснював рух по автомобільній дорозі М-04 Знамянка - Луганськ - Ізварино у напрямку з міста Новомосковськ до с. Зайцеве. На 136 кілометрі вищезазначеної автодороги, керований ним транспортний засіб комбайн було зуп инено співробітником поліції. Після зупинки ним транспортного засобу у вказаному місці до нього підійшов співробітник поліції та відразу запитав дозвіл на рух великогабаритного транспортного засобу. На що позивач відповів , що керований ним комбайн не потребує будь-яких погоджень для руху автомобільними дорогами. Після чого відповідач запитав у нього документи на право управління транспортним засобом, та свідоцтво реєстрації комбайну зазначивши при цьому, що на його власну думку керований позивачем комбайн перевищує дозволені до вільного пересування габарити і тому потребує оформлення дозвільних документів. На, що позивач висловив свою категоричну незгоду, що габаритні параметри транспортного засобу не перевищують жодного габаритного параметру . На що відповідач обурився та повідомив, що він на місці зупинки немає відповідного обладнання та спеціалістів та що він і так бачить що габарити перевищують допустимі.

Надалі відповідач не зважаючи на зазначені ним факти та законні вимоги, без будь якого законного обґрунтування та посилання на докази, не здійснивши жодного виміру габаритів керованого ним транспортного засобу, склав на нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №608456 від 19.09.2018 р., якою наклав на нього штраф у сумі 510 грн. 00 коп.

Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав: відповідач, упереджено та безпідставно вбачив у діях позивача склад адміністративного правопорушення та бездоказово притягнув до адміністративної відповідальності так як, у матеріалах адміністративної справи відсутні відомостей (докази) про габаритні параметри керованого позивачем транспортного засобу. Відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення ст. 1-132 КУпАП, якої не існує у змісті Кодексу України про адміністративні правопорушення. Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 608456 від 19.09.2018р., винесену щодо нього інспектором 4-ї роти 3-го батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого статтею 1-132 КУпАП.

Позивач у відкрите судове засідання не зявився. Представник позивача ОСОБА_3 до початку судового засідання надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України - неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанції

Згідно вимог ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1, 19.09.2018 року інспектором 4 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕАВ №608456 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,00 грн.

Відповідно до постанови серії ЕАВ №608456 від 19.09.2018 року, ОСОБА_1 19.09.2018 року по автомобільній дорозі М-04, 136 км., керував великогабаритним транспортним засобом ширина якого складала 3 метри 70 см., та у якого був відсутній маршрут руху, чим порушив пункт 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

Також позивач в позовній заяві зазначає, що він правопорушення не вчиняв, посилається на те, що відповідачем ОСОБА_2, було повідомлено що комбайн перевищує дозволені до вільного пересування габарити і тому потребує оформлення дозвільних документів, та що він на місці зупинки немає відповідного обладнання та спеціалістів а також, що він і так бачить що габарити перевищують допустимі до вільного пересування габарити. Вважає, що поліцейським не було проведено відповідних замірів габаритів, відсутні докази вчинення ним правопорушення, а тому факт правопорушення є недоведеним.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

У відповідності до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

У пункті 17 вказаної постанови, зазначено, що великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням: не менш як двома проти відкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки; знаком "Об'їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об'їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світло відбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів; вісьмома конусами з горизонтальними світло-відбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг - 150 міліметрів); жорстким буксиром; миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки; комплектом ланцюгів проти-ковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня); жилетом оранжевого кольору із світло-відбивними елементами; не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів затверджених постановою КМУ України від 20.05.2013 року вказано, що у разі коли під час проведення перевірки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, складається акт та/або протокол про адміністративне правопорушення.

Однак всупереч зазначених норм інспектором не надано взагалі доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який перевищує дозволені до вільного пересування габарити.

Таким чином, інспектором не було проведено відповідних замірів габаритів, що свідчило б що він є взагалі великогабаритним.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач в судове засідання не з`явився та відповідно до ст. 77 КАСУ жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дії та прийнятого рішення суду не надав.

Доказів того, що позивач порушив вимоги ПДР України не надано, та винесена у справі постанова не містить посилання на такі докази, тому суд позбавлений можливості впевнитись в тому, що оскаржувана постанова винесена об`єктивно, обґрунтовано та законно у відповідності з ст. 283 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення п.22.5ПДР.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП і винесення постанови про накладання адміністративного стягнення.

На підставі абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України, у звязку із задоволенням адміністративного позову позивача, звільненого від сплати судового збору та відсутність підтверджень понесення ним судових витрат, суд приходить до висновку що судові витрати у справі стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст.9, 211, 242-246, 286 КАС України, ст.132-1, п. 1 ст. 247, ст. 258, ст. 280, 283, ст. 293 КУпАП,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 4-ї роти 3- го батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання противоправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №608456 від 19.09.2018 р., винесену інспектором 4-ї роти 3-го батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого статтею 132-1 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: ОСОБА_4