Справа № 0840/3495/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 жовтня 2018 року Справа № 0840/3495/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням положень ч.1ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ";

- зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення передбаченого ч.1ст.29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", за більш пізній вихід на пенсію у розмірі 28%, починаючи з 20.12.2017 з дати призначення пенсії за віком.

Одночасно у позові просить розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 01 жовтня 2008 року перебував на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію у відповідності до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених від військової служби, та деяких інших осіб". Досягнувши пенсійного віку 20 грудня 2017 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З 20 грудня 2017 року призначено пенсію за віком, без урахування коефіцієнту кратності 1,35%. Не погодившись з обчисленням та виплати пенсії звернувся до суду та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2018 року, зазначено перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 20 грудня 2017 року. В мотивувальній частині рішення зазначено, що позивач у розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" пенсіонером не був та пенсія за віком призначена вперше. 20.07.2018 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" за більш пізніший вихід на пенсію. Однак отримав відповідь, в якій вказано про відсутність права позивача на підвищення пенсії передбачене статтею 29 Закону, оскільки до призначення пенсій за віком виплачувалась пенсія за вислугою років, а також зазначили, що стаж позивача після досягнення пенсійного віку складає лише 9 місяців. Вважає, що відповідачем було протиправно та необґрунтовано відмовлено у проведенні перерахунку. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву (вх.№29758 від 21.09.2018), яким просить відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень послався на те, що однією із обов'язкових умов для проведення підвищення розміру пенсії за віком, відповідно до статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є не одержання пенсіонером жодного виду пенсії після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 зазначеного Закону. Разом з тим, ОСОБА_1 у період з 01.10.2008 року по 20.12.2017 року отримував пенсію за вислугу років, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для підвищення розміру пенсії за віком відповідно до ст. 29 Закону №1058 на 0,5 % за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців. Крім того додатково зазначає, що оскільки ст. 29 вказаного Закону чітко визначено встановлення підвищення розміру пенсії пропорційно набутому страховому стажу після досягнення 60 років то відсоток зазначений позивачем некоректний так як набутий позивачем страховий стаж після 60 років складає 9 місяців.

Ухвалою суду від 28.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання без виклику сторін на 26.09.2018.

За приписами ч.1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених від військової служби, та деяких інших осіб".

В подальшому 20 грудня 2017 року позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та прийнято на облік до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Після досягнення пенсійного віку, 20 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Відповідно розрахунку управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, позивачу було призначено пенсію, але без урахування коефіцієнту кратності 1,35%.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду, та рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2018 року по справі №808/452/18 визнано протиправними дії Шевченківського ОУПФУ м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%. Зобов'язано відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 20.12.2017.

20 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за віком з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію.

Листом від 414/Т-1 від 06.08.2018 року відповідачем було відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням підвищення передбаченого статтею 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію.

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, звернувся до суду з даним позовом.

Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд зазначає, що Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон №1058).

Відповідно до приписів статті 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно статті 5 Закону №1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було призначено з 04 квітня 2013 року.

При цьому, сторонами не заперечується та обставина, що право на отримання пенсії за віком, відповідно до умов Закону №1058, ОСОБА_1 набув з 20 грудня 2017 року.

При цьому, судом встановлено, що після призначення пенсії за вислугу років 01 жовтня 2008 року до часу призначення пенсії за віком 20 грудня 2017 року позивач продовжував працювати та сплачувати страхові внески, що не заперечується сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону №1058 особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки позивач набув права на вихід на пенсію за віком з 04 квітня 2013 року, а фактично скористався таким правом лише з 20 грудня 2017 року, при цьому продовжував працювати та сплачувати страхові внески, то відповідно має право на отримання пенсії з підвищенням розміру на 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Так, суд зазначає, що пенсію за віком відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивачу призначено з 20 грудня 2017 року, при цьому з 01 жовтня 2008 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Отже, доводи відповідача про те, що оскільки ОСОБА_1 у 2008 році скористався правом виходу на пенсію за вислугу років та на час призначення пенсії за віком мав статус пенсіонера, підвищення розміру пенсії не застосовується, є необґрунтованими.

В прохальній частині заяви позивач просив Шевченківське ОУПФУ м. Запоріжжя здійснити йому перерахунок пенсії із застосуванням підвищення передбаченого статтею 29 Закону №1058 за більш пізній вихід на пенсію в розмірі 28%, починаючи з 20 грудня 2017 року.

У відповіді від 06 серпня 2018 року №414/Т-1 позивача було повідомлено про відсутність підстав для проведення відповідного перерахунку, у зв'язку з тим, що позивач на момент призначення пенсії за віком вже перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугою років. Крім того додатково зазначили, що відсоток зазначений у заяві є - не коректним, так як набутий вами стаж після досягнення 60 років складає 9 місяців.

Згідно частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, визначення відсотка, на який має бути підвищено пенсію позивачеві, законом віднесено до компетенції органу Пенсійного фонду після перевірки відповідних даних, тобто до його дискреційних повноважень. Крім того, сторонами не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на визначення та підтвердження вірного періоду наявного страхового стажу позивача після досягнення ним пенсійного віку.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем відповідний розрахунок не проводився, доказів протилежного суду не надано, суд приходить до висновку про передчасність заявлених позовних вимог в частині підвищення пенсії саме на 28 відсотків та відсутність підстав для їх задоволення у вказаній частині.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Твердження відповідача про те, що позивачем було пропущено строк звернення до адміністративного суду суд не бере до уваги, оскільки відповідно до приписів частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як стверджує відповідач у своєму відзиві, позивач дізнався про порушення своїх прав 06.08.2018, а звернувся до суду із цим позовом 21.08.2018. За таких обставин, позовна заява позивачем подана до суду у встановлені строки, а доводи відповідача про пропущення строків звернення до суду спростовуються матеріалами справи.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням положень частини 1 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком у розмірі, обчисленному із застосуванням підвищення, передбаченого частиною 1 статті 29 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за більш пізній вихід на пенсію починаючи з 20.12.2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого 25а, ) на користь ОСОБА_1 (69014, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704,80 грн.(сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повний текст рішення складений 26.10.2018

Суддя Н.В.Стрельнікова