Справа № 815/2546/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/2546/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О. О.,

- Єщенка О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_3 до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Подільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_3 у зв'язку зі зміною частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

- зобов'язати Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3, пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.10.2017 року по теперішній час з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 і вкладкою № НОМЕР_2 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач перебуває на обліку в Подільському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Одеської області, як інвалід 2 групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується пенсійним посвідченням за № НОМЕР_4. Довідкою від 17.04.2018 року за № 77 та військовим квитком серії НОМЕР_3. підтверджується, що в період з 06 травня 1986 року по 13 червня 1986 року, ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС як військовозобов'язаний та був призваний на військові збори. У зв'язку з цим, Позивач не погоджується діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, вважає їх неправомірними та просить суд зобов'язати провести перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 9-19).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року в задоволенні даного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року постановлене з порушенням норм матеріального права, просить: скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року; ухвалити нове судове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що він є громадянином із числа військовозобов'язаних, який проходив збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вважається таким, що проходив військову службу, та користується гарантіями держави на рівні з іншими військовослужбовцями, а тому відповідач протиправно відмовив йому у перерахунку пенсії на підставі ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 і вкладкою № НОМЕР_2 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також, позивач перебуває на обліку в Подільському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Одеської області, як інвалід 2 групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується пенсійним посвідченням за № НОМЕР_4.

Довідкою від 17.04.2018 року за № 77 та військовим квитком серії НОМЕР_3 підтверджується, що в період з 06 травня 1986 року по 13 червня 1986 року, ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, як військовозобов'язаний.

18 квітня 2018 року Позивач звернувся до Подільського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням № 42/Л-2 від 19.04.2018 року Подільським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України Одеської області, відмовлено в перерахунку призначеної пенсії.

Не погоджуючись із рішенням Відповідача № 42/Л-2 від 19.04.2018 року, Позивач звернувся із даним позовом до суду.

За наслідками розгляду вказаного спору суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи поза межами проходження дійсної строкової служби, тому відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ, у редакції Закону України від 05.10.2006 № 231-У "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ), яким частину 3 статті 59 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ) викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Таким чином, з аналізу вказаної редакції частини 3 статті 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII доповнено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, особами, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також особами, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, колегія суддів зазначає, що таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності трьох умов у сукупності: 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не допускається.

При цьому суд враховує правову позицію, викладену в ухвалах Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі за № 820/1148/18, від 21 травня 2018 року у справі за № 816/1159/18, та від 13 червня 2018 у справі за № 812/1094/18. Окрім того, у вказаних ухвалах Верховний Суд зазначив, що ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII не містить норм, які можуть викликати неоднозначність у її застосуванні.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме: довідки від 17.04.2018 року за № 77 (а.с. 11) та військового квитка серії НОМЕР_3 (а.с 13), підтверджується, що в період з 06 травня 1986 року по 13 червня 1986 року, ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, як військовозобов'язаний.

Згідно архівної довідки Міністерства оборони України від 23.01.2012 № 63936 на № 19 від 05.01.2012 року позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 02.05.1986 року по 06.06.1986 року (а.с. 19).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та сторонами у справі не заперечується, ОСОБА_3 проходив дійсну строкову службу в період з 01.11.1975 року по 14.11.1977 року.

Таким чином, враховуючи те, що на момент участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС останній не проходив дійсну строкову службу, суд першої інстанції зробив вірний висновок про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_3 відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо посилання апелянта на Закон СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов'язок», Закон України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року № 1934-XII, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, та на примітку до ст. 10 Закону України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ у контексті підстав для перерахунку пенсії і тотожності гарантій військовослужбовця та військовозобов'язаної особи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 10 Закону України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із приміткою до ст. 10 Закону України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Таким чином, зазначеною нормою визначено, що учасниками ліквідації наслідків ЧАЕС є громадяни, військовослужбовці строкової і надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, особи, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Проте, статтею 59 Закону України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ, врегульовано порядок пенсійного забезпечення виключно військовослужбовців. Для отримання пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ особі необхідно відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаного.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що статтею 59 Закону України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ не врегульовані питання пенсійного забезпечення всіх осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок чого стали інвалідами, а визначено право на пенсію певної категорії військовослужбовців, а саме тих, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм законодавства, судової практики Верховного Суду та аналізу матеріалів справи, колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є помилковими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані й відповідають чинному законодавству.

Порушень норм матеріального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Тому враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Повний текст постанови складено 25.10.2018 року.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко