Справа № 569/17846/18
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.

за участю секретаря Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу № 569/17846/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати протиправними дії відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, постанову серії БР ВР №061519 від 15 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати, провадження у справі закрити.

Позивач в обгрунтування позову посилається на те, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №061519 від 15 вересня 2018 року, винесену патрульним поліції ОСОБА_2, його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн.

Вважає, дану постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування враховуючи наступне.

15 вересня 2018 року приблизно в 13:26 годин, перебуваючи в м. Рівне - керував автомобілем марки PEUGEOT 405 н.з ВК0522ВX та рухаючись по вулиці Гетьмана Сагайдачного м. Рівне в напрямку вулиці С. Петлюри приблизно біля будинку №4 не доїжджаючи до перехрестя з вулицею ОСОБА_3, здійснив розворот та почав рух в напрямку вулиці Небесної Сотні, де в подальшому, біля будинку №18 був зупинений інспектором роти патрульної служби батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції ДОЦ О.І.

Патрульний поліції ОСОБА_2, не зясувавши всіх обставин справи звинуватив його в тому, що він нібито, як на його думку порушив правила дорожнього руху, що виразилось в тому, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «Вїзд заборонено», а саме здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив 3.21 «Правил дорожнього руху України».

З інкримінованим йому правопорушенням, він був не згідний, так як йому не було відомо про наявність знаку «Вїзд заборонено», який розташований на перехресті вулиць Гетьмана Сагайдачного та ОСОБА_3, по причині того, що він не перетинав вищезазначене перехрестя, про що він повідомив патрульного поліції. Незважаючи на його пояснення патрульний поліції почав виносити постанову. На його пропозицію скласти протокол патрульним поліції було відмовлено.

При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки поступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Патрульним поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР №061519 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 255 грн., з якою він був не згідний так, як обставини, які були викладені в постанові не відповідали дійсності, а його пояснення, що ніякого правопорушення він не вчиняв, не було взято до уваги.

Вважає, що вказана вище постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КпАП України, необґрунтовано, упереджено, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Просить суд постанову серії ВР № 061519 від 15 вересня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 225 грн за ч. 1 ст. 122 КпАП України - скасувати. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 122 КпАП України - закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду надав заяву вх. № 54515/18 від 24.10.2018 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду надав заяву вх. № 54544/18 від 25.10.2018 року про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги не визнає, на підтвердження правомірності своїх дій долучив відео-фіксацію з місця події, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ВР № 061519 від 15 вересня 2018 року, винесеної інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки PEUGEOT 405 н.з ВК0522ВX 15 вересня 2018 року приблизно в 13:26 годин в м. Рівне по вул. Гетьмана Сагайдачного, водій не виконав вимоги знаку 3.21 «В'їзд заборонено» чим порушив п.п. 8.4.В ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію» національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи, зупиняти транспортні засоби при порушенні ними правил дорожнього руху, в разі очевидних технічних несправностей, наявності інформації про причетність водія до правопорушень та на інших підставах, встановлених ст. 35 Закону «Про Національну поліцію».

Особи, які порушують Правила дорожнього руху, затверджені ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил).

Посадові особи патрульної служби відповідно до ст. 222 КУпАП, мають право у разі невиконання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху зупиняти транспортні засоби та притягувати винних осіб до передбаченої законодавством відповідальності.

Поряд із тим, закон передбачає застосування адміністративного стягнення лише до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 23 КУпАП).

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Єдиною підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП стала постанова про адміністративне правопорушення серії ВР № 061519 від 15 вересня 2018 року.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором поліції ОСОБА_2 не було з'ясовано чи винний позивач у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано пояснень позивача, який пояснював, що ніякого порушення не здійснював.

Відповідачем, в свою чергу, не представлено належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, на основі яких інспектор поліції ОСОБА_2 встановив наявність в діях ОСОБА_4складу адміністративного правопорушення та винність позивача в його вчиненні, за винятком постанови про адміністративне правопорушення, яка складена із порушеннями прав і законних інтересів позивача, в той час, коли відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі з відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції, окрім тверджень інспектора поліції, яким була винесена оскаржувана постанова, що також не може бути належним підтвердженням того факту, що інспектором поліції було встановлено порушення вимог ПДР України.

За таких обставин відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для визнання її протиправною та скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд при цьому зазначає, що, з урахуванням конституційних принципів законності та індивідуалізації відповідальності, обов'язковою передумовою накладення на особу адміністративного стягнення є точний виклад обставин вчиненого нею адміністративного правопорушення, прямо передбаченого законодавством. Притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях є неприпустимим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 061519 від 15 вересня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №061519 за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, прийнята з порушеннями вимог КУпАП, є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови суд вважає за необхідне зауважити на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, тому в задоволенні позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 061519 від 15 вересня 2018 року, винесеної інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту поліції Національної поліції України, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Ст.Бандери,14а.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина