Справа № 0640/4195/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 жовтня 2018 року м. Житомир справа № 0640/4195/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації про зобов'язання донарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості втраченого домоволодіння, -
23.08.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, у якому вона просить зобовязати відповідача донарахувати та виплатити грошову компенсацію вартості втраченого домоволодіння у с. Базар, Народицького району, вул. Артамонова, 78, застосувавши індекси 1,24, 1,18, 1,34.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надіслання відзиву на адміністративний позов.
Відповідач вимоги ухвали суду від 28.08.2018 у частині надіслання відзиву на адміністративний позов не виконав.
Зважаючи на викладене та керуючись приписами ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 мала у власності житловий будинок №78 по вул. Артамонова, в с. Базар Народицького району Житомирської області (а.с. 9).
Відповідно до листа відповідача від 01.08.2018 №01-51/04/1791, ОСОБА_1 з 06.02.2007 за №31 перебуває на обліку в Управлінні праці у черзі на виплату компенсації за втрачене майно (а.с. 8).
З моменту визначення вартості домоволодіння - 2006 року (а.с. 13), вартість об'єктів житлового фонду індексувалась.
Так, наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №76 від 16.03.2007 проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1.24 станом на 01.01.2007.
Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №100 від 27.02.2008 проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1,18 станом на 01.01.2008.
Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №133 від 31.03.2009 проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1,34, станом на 01.01.2009.
Згідно з вказаними наказами та постановою Кабінету Міністрів України № 775 від 15.07.1997 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій», яка діяла до 18.11.2009 видно, що у разі технологічних і екологічних катастроф, які припиняють право власності щодо володіння, користування і розпорядження нерухомим майном, власнику відшкодовуються збитки у повному обсязі. Громадянам, які втратили на радіоактивно забруднених територіях нерухоме майно виплачується грошова компенсація у повному обсязі за цінами на момент припинення права власності, яким є день виплати грошової компенсації. У разі, коли до перерахування грошової компенсації будуть прийняті нормативні акти, які передбачають індексацію балансової вартості об'єктів житлового фонду компенсація виплачується з урахуванням індексації, тобто відповідач повинен, на думку позивача, перерахувати розмір компенсації з урахуванням індексів 1.24, 1.18 та 1.34.
На звернення позивача щодо збільшення розміру компенсації за втрачене домоволодіння від відповідача отримав письмову відмову від 01.08.2018 №01-51/04/1791, яка мотивована тим, що постановою КМУ №1243 від 18.11.2009 не передбачено нарахування та виплату Управлінням індексації за втрачене майно (а.с. 8).
З даною відмовою позивач не погоджується, оскільки така індексація передбачена законодавством і повинна сплачуватись разом з основною сумою компенсації.
Вирішуючи питання щодо наявності у позивача права на отримання індексації вартості житлового будинку із застосуванням коефіцієнтів 1,24, 1,18 та 1,34, суд зазначає наступне.
Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.
Статтею 35 Закону України від 28.02.1991 №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до ст.4 цього Закону включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності.
Відповідно до ч.1 п.8 Положення "Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №755 від 15.07.1997 (редакція на час перебування позивача у черзі) у разі, коли у період до перерахування грошової компенсації Кабінетом Міністрів України були прийняті нормативні акти, за якими вартість житлового фонду індексується, компенсація виплачується з урахуванням цієї індексації.
Розмір нарахованої грошової компенсації також підлягає перерахунку, якщо заява про здачу належного на праві власності майна була подана згідно з пунктами 4 і 6 цього Положення до місцевого органу виконавчої влади до дати набрання чинності нормативним актом про індексацію вартості житла, але фактично компенсація не була виплачена, нарахована за здане майно з вини державного органу або не отримана переселенцем, спадкоємцем з поважних причин.
Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №76 від 16.03.2007 проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1,24 станом на 01.01.2007.
Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №100 від 27.02.2008, проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1,18 станом на 01.01.2008.
Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №133 від 31.03.2009, проведено індексацію об'єктів житлового фонду з коефіцієнтом 1,34 станом на 01.01.2009.
Як встановлено судом, позивач з 06.02.2007 перебував на обліку в Управлінні праці у черзі для отримання грошової компенсації за житловий будинок.
Матеріали справи свідчать про те, що відмова відповідача у виплаті позивачу недонарахованої індексації з коефіцієнтом 1,24, 1,18 та 1,34 мотивована тим, що постановою КМУ № 1243 від 18.11.2009 не передбачено виплати останньої.
Відповідно до абзацу другого п.1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 №1243, дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, у тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.
Так, до 18.11.2009 порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно було урегульовано Положенням "Про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №755 від 15.07.1997.
Постановою Кабінету Міністрів України №1243 від 18.11.2009 затверджено новий Порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, дія якого поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 стала на чергу для отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території, під час дії норм Положення №755 від 15.07.1997. Постанова Кабінету Міністрів України №1243 від 18.11.2009 набрала чинності з 28.11.2009 і з цього часу почали діяти норми Порядку, у тому числі і на тих, осіб, що перебувають у черзі.
Позивач перебуває на черзі для отримання компенсації з 06.02.2007, що відповідачем не заперечується, і її не отримала після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 18.11.2009 з вини державного органу, а тому на період з часу постановки на чергу для отримання компенсації до 28.11.2009 слід застосовувати норми Положення, пунктом 8 якого, передбачено врахування індексації вартості житлового фонду для визначення розміру компенсації.
Порядком 2009 року не передбачено врахування індексації вартості житлового фонду, як прийняті з 28.11.2009.
Суд вважає, що права позивача не можуть бути обмежені відносно осіб, які також перебували у черзі для отримання компенсації і її отримали у період до прийняття постанови КМУ №1243 від 18.11.2009.
На підставі викладеного, суд вважає, що отримана позивачем компенсація повинна була бути проіндексована з урахуванням індексації вартості житлового фонду згідно з нормативними актами, прийнятими до 28.11.2009.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав та про причини не подання відзиву суд не повідомив, а тому відповідно до приписів ч.4 с.159 КАС України судом ці дії кваліфікуються як фактичне визнання позову.
Враховуючи те, що наявність у позивача права на отримання та виплату індексації вартості житлового будинку з коефіцієнтом 1,24, 1,18 та 1,34 встановлена законодавчо та відповідачем не спростована, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому задовольняє його у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. У зв'язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 704,80 грн.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації донарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості втраченого домоволодіння у с. Базар, Народицького району, вул. Артамонова, 78, застосувавши індекси 1,24, 1,18, 1,34.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено: 26 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Єфіменко