Справа № 320/7685/18
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.10.2018
Справа № 320/7685/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17жовтня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складіголовуючого - суддіКовальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 АбакараІсаєвича до інспектора УПП в Запорізькій області роти № 2 батальйону № 4 ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серія ЕАВ № 579609 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП, посилаючись на те, що 05 вересня 2018 року інспектором патрульної поліції 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серія ЕАВ № 579609 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови, він керував транспортним засобом без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1.ґ ПДР України. Вважає, що інспектор Горипавловський І.П. не провів підготовку до розгляду і не повідомив його про початок розгляду справи, чим порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП, а також не розяснив йому його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та почав складати постанову. Користуючись своїми повноваженнями, інспектор незаконно зупинив його транспортний засіб та навмисно, безпідставно, необґрунтовано виніс постанову, до того ж зовсім за іншою статтею, ніж та, яку він назвав порушенням і причиною зупинки. Просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за даним адміністративним позовом та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні позивач та його представник на задоволенні позову наполягали за обставинами, в ньому викладеними, посилаючись на те, що інспектор Горипавловський І.П. порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП, не розяснив йому його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та почав складати постанову. Зазначив, що мав із собою поліс, який отримав напередодні, однак не вважав за потрібне надавати його для огляду працівнику поліції у зв»язку з наступним. Так, ст.. 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Оскільки такі підстави у даному випадку були відсутні, вважає, що працівник поліції не мав права вимагати надати йому для огляду поліс.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Так,05 вересня 2018 року відповідачем було винесено постанову серія ЕАВ № 579609, відповідно до якої позивач 05.09.2018 о 12-56в м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140 , керував транспортним засобом без поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.1.ґ ПДР України. Своїми діями скоїв правопорушення, передбачене частиною першою статті 126КУпАП. Вказаною постановою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з абзацом першим частини 2 статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями, зокрема ст.126 ч.1 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 ч.1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що при винесенні постанови порушень діючого законодавства з боку інспектора поліції допущено не було. Ці документи відповідають вимогам ст. ст. 256 та 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожньогоруху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила), Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобовязаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортнихзасобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, предявляти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпунктом «г» пункту 2.1 Правил дорожньогоруху України передбачено обовязок водія мати при собі, зокрема поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п.п.«а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З аналізу зазначених норм можливо зробити висновок, що водій зобовязаний мати при собі та на вимогу відповідних посадових осіб предявляти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а у випадку звільнення від такого обовязкового страхування - відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Факт непред»явлення позивачем інспектору поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») або відповідного підтверджуючого документа (посвідчення) про звільнення від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, позивачем ані в адміністративному позові, ані в апеляційній скарзі не заперечується та не спростовується.

Отже, відповідач правильно прийшов до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме порушень вимог п.2.1.ґПДР України.

Посилання позивача, що у відповідача не було законних підстав вимагати від нього надання полісу обовязкового автострахування, оскільки відповідачем не складався протокол про порушення правил дорожнього руху та не оформлювалися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає безпідставним та необґрунтованим з огляду на таке.

Правила дорожнього руху не містять застереження (або виключення) про те, що контроль за наявністю поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється Національною поліцією тільки при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Крім того, відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, крім іншого, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Пунктом 21.3 статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобовязана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс предявляється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Як зазначалося вище, відповідно до п.п.«а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, серед яких, зокрема, вказаний поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, при визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується характер здійснених правопорушень, особа правопорушника, ступень його вини, майнове становище, обставини пом`якшуючи і обтяжуючи відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності скоєного адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Позивач до адміністративної відповідальності не притягувався, скоєне ним правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків. З урахуванням характеру та обставин правопорушення, суд визнає його малозначним, та вважає можливим звільнити ОСОБА_1від адміністративної відповідальності та оголосити йому усне зауваження.

Крім того,згідно ч. 2 ст. 284КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового коллективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Керуючись статями 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94, 192, 193, 210, 211, 241-246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 АбакараІсаєвича до інспектора УПП в Запорізькій області роти № 2 батальйону № 4 ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.09.2018 серії ЕАВ № 579609, винесену інспектором УПП в Запорізькій області роти № 2 батальйону № 4 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 АбакараІсаєвича за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 АбакараІсаєвичазвільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 АбакараІсаєвича за ч.1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 22.10.2018.

Суддя: Ю.В. Ковальова