Справа № 815/4996/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2018-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/4996/17

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О. О.,

- Єщенка О. В.,

за участю: секретаря судового засідання - Ніцевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційні скарги ОСОБА_3 та Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду, яка прийнята 06 жовтня 2017 року у складі суду: суддя Бутенко А. В. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзерно Трейд» до Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про арешт майна боржника,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ «Укрзерно Трейд» з позовом до Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про арешт майна боржника від 11.09.2017 року за ВП № 53446886.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзерно Трейд» до Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на прийняття рішення суду першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, просить: скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року по справі № 815/4996/17 та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у справі № 815/4996/17 у повному обсязі.

Окрім того, до Одеського апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій апелянт зазначаючи, що судом першої інстанції було прийнято оскаржувану постанову з неповним з'ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить: скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року та винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у справі № 815/4996/17 в повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року (а. с. 59).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року (а.с. 74).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, занесеною до журналу судового засідання з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області матеріали виконавчого провадження №5344886, які надійшли до суду 23.01.2018 року (а.с. 93-94).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, занесеною до протоколу судового засідання, судом було витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області матеріали зведеного виконавчого провадження, в рамках якого було прийнята оскаржувана постанова державного виконавця (а.с. 186-187).

Ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду, занесеними до протоколів судових засідань, судом повторно витребовувались з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області матеріали зведеного виконавчого провадження, в рамках якого було прийнята оскаржувана постанова державного виконавця (а.с. 190, а.с. 195, а.с. 196, а.с. 205)

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду, занесеною до протоколу судового засідання, судом було витребувано з Кодимського районного суду Одеської області інформацію щодо результатів розгляду справи №503/264/16-ц (а.с. 205-206).

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду справу № 815/4996/17 було прийнято до провадження, та витребувано від Кодимського районного суду Одеської області інформацію щодо результатів розгляду справи №503/264/16-ц та від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області інформацію щодо зведеного виконавчого провадження, в рамках якого було прийнята оскаржувана постанова державного виконавця.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання, призначене на 25.10.2018 року не з'явилися.

До суду надійшли клопотання Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОТРЕЙД» про розгляд справи за їх відсутності (а.с.233, 241).

Апелянт - ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та апеляційної скарги Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.12.2016 року Апеляційним судом Одеської області було видано виконавчий лист №503/264/16 про стягнення з СТОВ «Перемога» на користь ОСОБА_3 заборгованості за договорами позики на загальну суму 204170,00 грн. (а.с.185).

Постановою державного виконавця Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Борщ Лілії Анатоліївни від 20.02.2017 року було відкрито виконавче провадження ВП №53446886 з примусового виконання виконавчого листа №503/264/16 (а.с. 109).

Постановою державного виконавця Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Борщ Лілії Анатоліївни від 21.06.2017 року виконавчі провадження щодо примусового стягнення з СТОВ «Перемога» заборгованості, зокрема, ВП №53436886, було об'єднані у зведене виконавче провадження ВП №54904817 (а.с. 113).

Як вбачається з інформації щодо зведеного виконавчого провадження, наданої Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, у відділі на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження №54904817, до складу якого входить виконавчі провадження АСВП №51505232, 53303516, 53446886, 53447180, 53447519, 53447792, про стягнення з СТОВ «Перемога» грошових коштів, яке закінчено 23.01.2018 року у зв'язку з повним фактичним виконанням (а.с. 244).

В рамках зведеного виконавчого провадження, заступником начальника Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в Одеській області - Следь О. В., винесено постанову про арешт майна боржника від 11.09.2017 року за ВП № 5344886 (а.с. 12-44).

Про зазначену постанову, Позивачу стало відомо 19.09.2017 року, коли виконуючим обов'язки начальника Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кушнір С. М. та представниками Кодимського ВП ГУНП в Одеській області, на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника від 11.09.2017 року за ВП № 53446886, зупинено роботу сільськогосподарської техніки, що була залучена до збору врожаю.

20.09.2017 року, директор ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД», звернувся до Кодимського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, а саме до в.о. начальника на період відпустки Кушнір С. М., заступника начальника - Следь О. В., якому було надані копії Договору про спільну діяльність щодо обробки земельних ділянок від 05.04.2017 року (завірені Стороною Договору належним чином) та документи, що підтверджують ведення господарської діяльності ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД», а також пояснення про те, що посіви соняшника, на які, згідно з Постановою про накладення арешту на майно боржника від 11.09.2017 року, було накладено арешт, не є майном боржника (СТОВ «ПЕРЕМОГА»), а відповідно до Договору і наданих документів є майном ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД».

Того ж дня, державний виконавець Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Следь О. В. за ВП № 53446886 виніс Постанову про зняття арешту з майна, оригінал якої одразу ж було отримано представниками ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» (а.с. 15-16).

21.09.2017 року ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД», на підставі постанови про зняття арешту з майна боржника, вивело техніку для збирання врожаю, але роботу техніки було зупинено слідчим Кодимського ВП ГУНП в Одеській області Петрик О. В. Підставою для зупинення збору врожаю була Постанова про скасування процесуального документу, яка була видана тим самим державним виконавцем Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Следь О. В. від 20.09.2017 року (а.с. 17-18).

Позивач вважає, що постанова про арешт майна боржника 11.09.2017 року за ВП № 53446886 винесена з порушенням норм чинного законодавства є незаконною та підлягає негайному скасуванню, а тому звернувся із даним позовом до суду.

Розглянувши дану справу, суд першої інстанції прийшов до висновків про те, що державний виконавець під час винесення постанови про накладення арешту на майно боржника не в повній мірі виконав свої посадові обов'язки, не з'ясував фактичну належність майна, на яке накладає арешт, фактично зупинив господарську діяльність товариства, чим порушив законні права та інтереси ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД».

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (в редакції, яка діяла на час звернення до суду) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частин 1, 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частинами 5, 6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

У разі якщо на зазначене у частині п'ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Приписами частин 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що під час примусового виконання рішення про стягнення заборгованості з СТОВ «ПЕРЕМОГА», накладення арешту державним виконавцем було обумовлено відсутністю у боржника коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, що підтверджується наявними у матеріалах справи матеріалами виконавчого провадження.

При цьому щодо аргументів позивача, що посіви соняшника, на які, згідно з Постановою про накладення арешту на майно боржника від 11.09.2017 року, було накладено арешт, не є майном боржника (СТОВ «ПЕРЕМОГА»), а відповідно до Договору про спільну діяльність щодо обробки земельних ділянок і наданих документів є майном ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» колегія суддів зазначає наступне.

Так, як було зазначено в оскаржуваній постанові суду першої інстанції, відповідно до Договору, ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» провадить господарську діяльність по обробці, посіву та вирощуванню сільськогосподарських культур (а саме: пшениці та соняшника) на земельних ділянках, загальною площею 200 га, які знаходяться на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області у період з 05.04.2017 року по теперішній час.

Колегія суддів критично оцінює висновки суду першої інстанції у цій частині, оскільки в матеріалах справи наявна довідка №1151 від 13.10.2017 року, видана Виконавчим комітетом Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, відповідно до якої ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» в межах Пиріжнянської сільської ради господарську діяльність, у тому числі вирощування сільськогосподарських культур не здійснювало, орендної плати та фіксованого сільськогосподарського податку до бюджету Пиріжнянської сільської ради не надходило (а.с. 47).

При цьому судом першої інстанції під час судового розгляду справи не було з'ясовано реальність Договору про спільну діяльність щодо обробки земельних ділянок від 05.04.2017 року. Так, позивачем до суду була надана лише копія вказаного договору, разом з тим не було надано жодного первинного документу, що підтверджує реальність господарських відносин між ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» та СТОВ «ПЕРЕМОГА».

Щодо посилань суду першої інстанції на ті обставини, що виходячи з умов договору, стягнення боргу з майна боржника по зведеному виконавчому провадженню (СТОВ «ПЕРЕМОГА») за зобов'язаннями перед третіми особами, які не є сторонами вищевказаного договору, може бути здійснено лише з відповідної частки прибутку чи фактичного розподілу залишку отриманої сільськогосподарської продукції колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1132 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Згідно положень ст. 1134 ЦК України, внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. Внесене учасниками майно, яким вони володіли на підставах інших, ніж право власності, використовується в інтересах усіх учасників і є їхнім спільним майном.

У відповідності до ст. 1138 ЦК України, якщо договір простого товариства не пов'язаний із здійсненням його учасниками підприємницької діяльності, кожний учасник відповідає за спільними договірними зобов'язаннями усім своїм майном пропорційно вартості його вкладу у спільне майно. За спільними зобов'язаннями, що виникли не з договору, учасники відповідають солідарно. Якщо договір простого товариства пов'язаний із здійсненням його учасниками підприємницької діяльності, учасники відповідають солідарно за всіма спільними зобов'язаннями незалежно від підстав їх виникнення.

Разом з тим, статтею 1140 ЦК України передбачено, що кредитор учасника договору простого товариства має право пред'явити вимогу про виділ частки учасника у спільному майні відповідно до положень цього Кодексу. Крім того, як зазначено судом, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (ч. 5 ст. 52 Закону України №1404-VIII).

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Разом з тим, ТОВ «УКРЗЕРНО ТРЕЙД» оскаржувалась виключно постанова державного виконавця про арешт майна, з позовом про визнання права власності на це майно позивач не звертався.

Таким чином колегія суддів зазначає, що положеннями ЦК України передбачена можливість виділу частки учасника у спільному майні та звернення на нього стягнення, проте судом першої інстанції було взято до уваги виключно положення Договору про спільну діяльність щодо обробки земельних ділянок від 05.04.2017 року. Судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі. Разом з тим, як встановлено колегією суддів, рішення суду фактично стосувалось прав, свобод, інтереси стягувачів у рамках зведеного виконавчого провадження ВП № №54904817, до якого входили виконавчі провадження АСВП №51505232, 53303516, 53446886, 53447180, 53447519, 53447792, про стягнення з СТОВ «Перемога» () грошових коштів на користь стягувачів, зокрема апелянта ОСОБА_3, проте судом першої інстанції не було залучено вказаних осіб до участі у справі, що є порушенням норм процесуального права.

При цьому суд критично оцінює аргументи, викладені в апеляційних скаргах, стосовно того, що у даному випадку позивач повинен був захистити своє право власності у рамках цивільного судочинства з огляду на наступне.

За правилами частини першої статті 181 КАС України (в редакції, яка діяла на час звернення до суду з цим позовом), учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому за висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 13 січня 2016 року (справа № 6-2850цс15) у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця особами, які не є учасниками виконавчого провадження, така скарга підлягає розгляду відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (у відповідній редакції). Зазначені висновки також підтримав Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2018 року (справа №811/3461/13-а ).

Колегія суддів також враховує, що зведене виконавче провадження №54904817, до складу якого входить виконавчі провадження АСВП №51505232, 53303516, 53446886, 53447180, 53447519, 53447792, про стягнення з СТОВ «Перемога» грошових коштів, було закінчено 23.01.2018 року у зв'язку з повним фактичним виконанням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а також прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, та у задоволенні заявленого позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 271, 287, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзерно Трейд» до Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про арешт майна боржника - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2017 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрзерно Трейд» до Кодимського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про арешт майна боржника - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко