Справа № 2540/2956/18
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2956/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Зайця О.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (вул.Франка,51, м.Ніжин,Чернігівська область,16600) до Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Шевченка, 21-Ж, м. Ніжин,Чернігівська область,16600) про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій Ніжинського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо обчислення трудового стажу ОСОБА_1 та виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування протиправним; зобов'язання Ніжинського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Чернігівській області зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 педагогічного стажу, що дає право на нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення, з 29 липня 2017 року відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позов мотивовано тим, що позивач вважає, що він має право на виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, однак відповідачем відмовлено у наданні вказаної допомоги.

Ухвалою судді від 24.09.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для надання відзиву на позов.

У встановлений ухвалою суду строк представником відповідача надано відзив на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, посада викладача в позашкільних навчальних закладах не передбачена.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо виплати грошової допомоги.

Листом від 01.08.2018 № 59/04/Ф-2 позивачу відмовлено виплаті грошової допомоги, оскільки період роботи з 01.01.1992 по 30.06.2017 викладачем по класу гітари Ніжинської музичної школи Чернігівського обласного управління культури не можливо зарахувати до стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, так як посада викладача в позашкільних навчальних закладах не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про освіту» (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) структура освіти включає, в тому числі, позашкільну освіту.

Частиною 1 ст.38 наведеного Закону передбачено, що позашкільна освіта та виховання є частиною структури освіти і спрямовуються на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Згідно з ч.1 ст.39 цього Закону до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Відповідно до ч.2 ст.54 вказаного Закону педагогічну діяльність у навчальних закладах здійснюють педагогічні працівники, у вищих навчальних закладах третього і четвертого рівнів акредитації та закладах післядипломної освіти - науково-педагогічні працівники.

Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року №433 затверджено Перелік типів позашкільних навчальних закладів, згідно п.6 якого, до них належить початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Пунктом 25 Положення про позашкільний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2001 року №433 встановлено, що учасниками навчально-виховного процесу в позашкільному навчальному закладі є, поміж іншого, педагогічні працівники, психологи, соціальні педагоги, бібліотекарі, спеціалісти, залучені до навчально-виховного процесу.

Згідно з ч.4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» права, обов'язки та соціальні гарантії для педагогічних працівників позашкільного навчального закладу визначаються Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963, посади викладачів всіх категорій належать до посад педагогічних працівників.

Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191, згідно з яким до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 «Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років».

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Дорученням Кабінету Міністрів України від 06 січня 1995 року №397/21 за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України від 01 лютого 1995 року №01-3/133-02-2 дія постанови №909 від 04 листопада 1993 року поширена на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до вказаної постанови.

Суд зазначає, що пунктом 3 «Примітки» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909, визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Так, згідно Переліку закладів, організацій та посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року №1397, було передбачено посаду викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ.

Враховуючи, що законодавством передбачено віднесення посади викладача у музичній школі до посад педагогічних працівників, та зарахування періоду роботи на вказаній посаді до стажу, що дає право на отримання пенсії за вислугою років, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до педагогічного стажу позивача періоду роботи на посаді викладача у Ніжинській музичній школі, який підлягає зарахуванню до спеціального стажу позивача.

Крім того, оскільки на момент досягнення пенсійного віку позивач був працівником закладу освіти та працював на посаді педагогічного працівника, робота на якій давала право на пенсію за вислугу років та враховуючи, що спеціальний стаж ОСОБА_1 становить більше 30 років, суд доходить висновку, що позивачу при призначенні пенсії за віком мала бути виплачена грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у відповідності до п.7-1 р. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд доходить висновку щодо визнання дій Ніжинського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Чернігівській області щодо обчислення трудового стажу ОСОБА_1 та виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування протиправним та зобов'язання Ніжинського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Чернігівській області зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 педагогічного стажу, що дає право на нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення, з 29 липня 2017 року відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Ніжинського об'єднаного управління пенсійного фонду України у Чернігівській області (вул. Шевченка, 21-Ж, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) щодо обчислення трудового стажу ОСОБА_1 (вул. Франка, 51, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) та виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування протиправними.

Зобов'язати Ніжинське об'єднане управління пенсійного фонду України у Чернігівській області (вул. Шевченка, 21-Ж, м. Ніжин,Чернігівська область,16600) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 (вул. Франка,51, м. Ніжин, Чернігівська область,16600) педагогічний стаж, що дає право на нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення, з 29 липня 2017 року відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (вул. Шевченка, 21-Ж, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) на користь ОСОБА_1 (вул. Франка, 51, м. Ніжин, Чернігівська область,16600) судові витрати в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2018 року.

Суддя О.В. Заяць