Справа № 686/10100/15-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 жовтня 2018 року

Київ

справа № 686/10100/15-а

провадження № К/9901/1457/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та спонукання до вчинення дій, за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду у складі судді Продана Б.Г. від 8 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Курка О.П., Білоуса О.В., Совгири Д.І. від 22 вересня 2015 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та спонукання до вчинення дій, в якому просив:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо призначення судді у відставці ОСОБА_2 грошового утримання судді у відставці з 17 січня 2015 року на підставі пункту 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року з урахуванням внесених змін Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII у розмірі 60 процентів грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді;

- скасувати розпорядження управління Пенсійного фонду в м. Хмельницькому від 23 січня 2015 року № 631;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому призначити та виплачувати з 17 січня 2015 року судді у відставці ОСОБА_2 грошове утримання відповідно до вимог пункту 3 статті 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року з урахуванням змін, внесених Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІ (розділ II пункт 28 п/п 2), які діяли станом на 25 грудня 2014 року в розмірі 70 процентів грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням за кожен рік роботи суддею (понад 20 років) на 2 проценти із врахуванням проходження дійсної строкової військової служби в Збройних Силах СРСР в період з 25 травня 1974 року по 11 червня 1976 року, а всього в розмірі 78 процентів грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 8 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо призначення судді у відставці ОСОБА_2 грошового утримання судді у відставці з 17 січня 2015 року на підставі частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року з урахуванням внесених змін Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII у розмірі 60 процентів грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Скасовано розпорядження управління Пенсійного фонду в м. Хмельницькому від 23 січня 2015 року № 631.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому призначити та виплачувати з 17 січня 2015 року судді у відставці ОСОБА_2 грошове утримання відповідно до вимог частини 3 статті 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року з урахуванням змін, внесених Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VІ (розділ II пункт 28 п/п 2), які діяли станом на 25 грудня 2014 року в розмірі 70 процентів грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді із збільшенням за кожен рік роботи суддею (понад 20 років) на 2 проценти із врахуванням проходження дійсної строкової військової служби в Збройних Силах СРСР в період з 25 травня 1974 року по 11 червня 1976 року, а всього в розмірі 78 процентів грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

3. Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанції виходили з того, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача вимоги частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року в редакції, що набрала чинності 1 січня 2015 року згідно з Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 процентів грошового утримання судді, тому як позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Хмельницької області саме 25 грудня 2014 року Верховною Радою України. Крім того, позивачу до спеціального трудового стажу судді, який враховується при визначенні розміру грошового у тримання судді у відставці, повинно бути зараховано період проходження строкової військової служби 2 роки та 25 днів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 8 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 у період з 25 травня 1974 року по 11 червня 1976 року проходив дійсну строкову військову службу в рядах Збройних Сил СРСР. З 4 січня 1993 року по 1 серпня 2002 року на підставі рішення Хмельницької обласної ради від 25 грудня 1992 року був обраний та працював на посаді судді Деражнянського районного суду Хмельницької області. З 2 серпня 2002 року по 16 січня 2015 року на підставі постанови Верховної Ради України № 57-ІV від 4 липня 2002 року був обраний та працював на посаді судді апеляційного суду Хмельницької області.

Постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року № 59-VІІІ «Про звільнення суддів» звільнений з посади судді апеляційного суду Хмельницької області у зв'язку з поданням заяви про відставку, а наказом голови апеляційного суду Хмельницької області від 16 січня 2015 року № 01/05-03/ виключений зі штату апеляційного суду.

Розпорядженням начальника управління Пенсійного фонду України в місті Хмельницькому від 23 січня 2015 року № 631 ОСОБА_2 призначено до виплати грошове утримання судді у відставці в сумі 10900,00 гривень в розмірі 60 процентів грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування із застосуванням обмеженої максимальної величини бази нарахування єдиного внеску (17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) в розмірі 20706 гривень.

6. Вважаючи таке рішення відповідача неправомірним ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 довічне грошове утримання судді у відставці призначено з дня, наступного за днем виключення його із складу апеляційного суду Хмельницької області з урахуванням частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 7 липня 2010 року, в редакції, чинній на момент призначення пенсії (17 січня 2015 року), згідно якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

8. ОСОБА_2 подано заперечення на касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 8 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року, в яких він просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Відповідно до частини 1 статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

10. Частиною 6 статті 111 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI передбачено, що повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України.

11. За правилами частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, в редакції чинній на час прийняття Верховною Радою України постанови від 25 грудня 2014 року № 59-VІІІ, на підставі якої позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Хмельницької області, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

12. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII частину третю статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI викладено у такій редакції: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді».

13. Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, в редакції чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

14. До набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ.

15. Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов'язків за власним бажанням або у зв'язку з закінченням строку повноважень.

16. Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

17. Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

18. Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

19. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

20. Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 визначено, що гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

21. Виходячи з наведеного конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

22. Вищенаведене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов'язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

23. Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки - «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов'язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв'язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

24. Виходячи з наведеного, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

25. Пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

26. Повноваження ОСОБА_2 як судді припинилися з дня набрання чинності постановою Верховної Ради України від 25 грудня 2014 року.

27. Отже, з 25 грудня 2014 року позивач припинив свої повноваження як суддя та набув право на призначення грошового утримання судді у відставці на умовах, визначених нормами законодавства чинного станом саме на 25 грудня 2014 року.

28. Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить не менше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також період проходження строкової військової служби.

29. Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку належить враховувати, крім роботи на посаді судді (22 роки та 14 днів) календарний період проходження строкової служби (2 роки 25 днів), загалом більше 24 років.

30. Таким чином, невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження військової служби і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

31. Враховуючи вищенаведене, суди дійшли вірного висновку, що стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, як вже було зазначено, зараховується календарний період проходження строкової військової служби, в свою чергу, дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 78 відсотків від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді.

32. Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 6 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4458/17.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду від 8 липня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Судді: Я. О. Берназюк

М. І. Гриців