Справа № 815/2746/18
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2018-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2746/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представників позивача - Махно І.О., Боровика О.В. (за довіреністю), представника відповідачів - Тарановського Р.В. (за довіреностями), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТРА ІНВЕСТ" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання незаконними та скасування актів перевірки, визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання прийнятою і зареєстрованою у день фактичного подання податкової накладної, стягнення сплаченої суми штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТРА ІНВЕСТ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, ГУ ДФС в Одеській області, в якому відповідно до уточненого позову від 25.06.2018 року просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невиконання зобов'язань по укладенню з Товариством та дії договору про визнання електронних документів;

- визнати прийнятою і зареєстрованою у день фактичного подання (15.11.2017 року) податкову накладну №1 від 15.11.2017 року;

- визнати незаконним та скасувати акт перевірки №1790/15-32-12-12/41586392 від 02.02.2018 року;

- визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.02.2018 року №;

- визнати незаконним та скасувати акт від 29.05.2018 року №12211/15-32-12-12/41586392;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України на користь ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» вимушено сплачену суму штрафу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 8333,33 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.03.2018 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» отримало поштовим відправленням податкове повідомлення-рішення від 20.02.2018 року №, згідно якого на підставі акта перевірки №1790/15-32-12-12/41586392 від 02.02.2018 року та/або за даними ЄРПН за звітний період листопад 2017 року встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до ПН, визначених статтею 201, та згідно з п. 120-1 ст. 120 ПК України за затримку реєстрації ПН на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 83333,33 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 8333,33 грн. Позивач вважав, що при складенні повідомлення-рішення було порушено вимогу законодавства щодо його змісту.

Позивач зазначив, що 09.11.2017 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» змінило місцезнаходження з адреси: 65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. В. Чорновола, 5 (Приморський р-н м. Одеси) на адресу: 65101, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, оф. 100а (Київський р-н м. Одеси). 14.11.2017 р. Товариством було надіслано до ДФС України Договір про визнання електронних документів. Згідно Квитанції №1 документ в той же день був доставлений до ДФС України та був отриманий, проте документ не було прийнято з поясненням «Для укладення Договору про визнання електронних документiв необхiдно виконати вимоги Роздiлу 3 Iнструкцiї з пiдготовки та подання податкових документiв в електронному виглядi засобами телекомунiкацiйного зв'язку». Позивач вказав, що при телефонній розмові співробітники обох ДПІ (у Київському р-ні м. Одеси та у Приморському р-ні м. Одеси) не змогли пояснити чому документ не прийнято, уповноваженій особі Товариства за довіреністю у приміщенні ДПІ відповіді також не було надано.

Позивач зазначив, що 16.11.2017 року Договір було направлено повторно. Відповіддю знову стала відмова у прийнятті документу. Причиною відмови є незнаходження Товариства за місцезнаходженням.

Позивач вказав, що у своїх зверненнях Товариство неодноразово наголошувало, що не укладення електронного Договору спричиняє неможливість своєчасної реєстрації податкової накладної, проте співробітники ГУ ДФС в Одеській області запевняли, що підключити Товариство до системи подачі електронної звітності неможливо через технічні несправності.

Позивач зазначив, що 14.11.2017 року, 16.11.2017 року та 27.11.2017 року Товариство направляло Договір до ДПІ, проте отримало відповідь «Документ не прийнято. Для укладення Договору про визнання електронних документів необхідно виконати вимоги Розділу 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку». Позивач вважає, що посилання відповідача на цю Інструкцію є незаконним, адже вона була нечинною на момент виникнення спірних правовідносин (втратила чинність 06.06.2017 року), а тому відмова від укладення Договору є також незаконною.

Також позивач вважав, що через незаконну бездіяльність відповідача позивач не зміг виконати вимоги законодавства щодо вчасної реєстрації податкової накладної, так як відповідач незаконно ухилявся від укладення Договору про визнання електронної звітності.

Позивач зазначив, що 28.11.2017 року Товариство в черговий раз направило Договір до ДПІ. 29.11.2017 року Товариство направило письмові заяви з проханням про якнайшвидше укладення Договору про визнання електронних документів для вчасної реєстрації податкової накладної до ДФС України, ГУ ДФС України в Одеській обл., ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси, ДПІ у Київському р-ні м. Одеси. Електронний договір з Товариством ДПІ погодилося укласти лише 01.12.2017 року, тобто через 3 дні з дня його відправки позивачем та на наступний день після закінчення терміну реєстрації податкової накладної, вказаної у повідомленні-рішенні.

Позивач вказав, що орган ДФС взяв на себе зобов'язання забезпечити приймання податкових документів Товариства в електронному вигляді у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку. Однак навіть після реєстрації Договору 01.12.2017 року позивач зміг зареєструвати податкову накладну №1 від 15.11.2017 року лише 08.12.2017 року.

Ухвалою від 25.06.2018 року у вказаній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 09.07.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 06.09.2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 21 вересня 2018 року.

Ухвалою від 21.09.2018 року адміністративний позов ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" залишено без руху та надано позивачу для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою від 27.09.2018 року визнано поважною причину пропуску ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» строку звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання зобов'язань по укладенню з Товариством та дії договору про визнання електронних документів та поновлено позивачу вказаний строк звернення до суду. Продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 17 жовтня 2018 року на 11:30 год.

У судове засідання, призначене на 17 жовтня 2018 року на 11:30 годину, з'явилися представники позивача та представник відповідачів.

Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечував, вважав його необґрунтованим. 24.07.2018 року представник відповідачів надав письмовий відзив, в якому зазначив, що між позивачем та ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ( минулий договір між ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області) було укладено договір про визнання електронних документів з метою спрощення надання податкової звітності з використанням телекомунікаційних каналів зв'язку.

На підставі вищезазначеного договору позивач засобами електронного зв'язку направлено контролюючому органу для реєстрації податкову накладну №1 від 15.11.2017 року. Згідно квитанції № 1 вказаний документ був доставлений до центрального рівня ДФС України, але не прийнятий. Виявлені помилки: порушено вимоги Інструкції №233, а саме: для платника ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» можливо припинено Договір про визнання електронної звітності.

Також представник відповідачів зазначив, що позивач не звертався до суду щодо невиконання договору про визнання електронної звітності між позивачем та ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Заслухавши вступне слово представників позивача та представника відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 14.11.2017 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» було надіслано до ДФС України Договір про визнання електронних документів. Згідно Квитанції №1 документ доставлений до ДФС України 14.11.2017 року в 13:11:51 та збережений на центральному рівні.

Відповідно до Квитанції №2 від 16.11.2017 року документ не прийнято з зазначенням, що для укладення Договору про визнання електронних документiв необхiдно виконати вимоги Роздiлу 3 Iнструкцiї з пiдготовки та подання податкових документiв в електронному виглядi засобами телекомунiкацiйного зв'язку (а.с. 30).

16.11.2017 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» знову надіслано до ДФС України Договір про визнання електронних документів. Згідно Квитанції №1 документ доставлений до ДФС України 16.11.2017 року в 17:12:41 та збережений на центральному рівні.

Відповідно до Квитанції №2 від 17.11.2017 року документ не прийнято з зазначенням, що для укладення Договору про визнання електронних документiв необхiдно виконати вимоги Роздiлу 3 Iнструкцiї з пiдготовки та подання податкових документiв в електронному виглядi засобами телекомунiкацiйного зв'язку (а.с. 30).

20.11.2017 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» знову надіслано до ДФС України Договір про визнання електронних документів. Згідно Квитанції №1 документ доставлений до ДФС України 20.11.2017 року в 14:17:07 та збережений на центральному рівні (а.с. 30).

Відповідно до Квитанції №2 від 27.11.2017 року документ не прийнято з зазначенням, що для укладення Договору про визнання електронних документiв необхiдно виконати вимоги Роздiлу 3 Iнструкцiї з пiдготовки та подання податкових документiв в електронному виглядi засобами телекомунiкацiйного зв'язку (а.с. 29).

28.11.2017 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» знову надіслано до ДФС України Договір про визнання електронних документів. Згідно Квитанції №1 документ доставлений до ДФС України 28.11.2017 року в 09:40 та збережений на центральному рівні (а.с. 27).

Відповідно до Квитанції №2 від 01.12.2017 року документ прийнято (а.с. 27).

04.12.2018 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» направило податкову накладну №1 від 15.11.2017 року на загальну суму 500000 грн., у тому числі ПДВ - 83333,33 грн. для реєстрації у встановленому законодавством порядку в ЄРПН.

04.12.2017 року на адресу позивача з Автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.2.16.11 надійшла Квитанція №1 «Документ не прийнято. Порушено вимоги Інструкції з пiдготовки та подання податкових документiв в електронному виглядi засобами телекомунiкацiйного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: . Можливо припинено дію Договору про визнання електронних документів» (а.с. 28).

Судом встановлено, що на підставі висновків акта перевірки №1790/15-32/12-12/41586392 від 02.02.2018 року та за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період - 11.2017 року, ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 20.02.2018 року №, згідно з яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів за листопад 2017 року на суму ПДВ 83333,33 грн. до позивача застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 8333,33 грн. (а.с. 13).

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, 12.03.2018 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» подало скаргу до ДФС України на податкове повідомлення-рішення від 20.02.2018 року №.

Відповідно до платіжного доручення №37, 23.03.2018 року ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» здійснило сплату штрафних санкцій у розмірі 8333,33 грн. по акту перевірки від 02.02.2018 року №1790/15-32-12-12/41586392 (а.с. 6).

Рішенням ДФС України від 26.04.2018 року №14750/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 20.02.2018 року № залишено без змін , а скаргу - без задоволення (а.с. 24-25).

Також судом встановлено, що відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І та у порядку абз. 2 п.76.3 ст.76 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, посадовою особою ГУ ДФС в Одеській області проведено перевірку своєчасності сплати податку на додатну вартість ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» за податковим повідомленням-рішенням (форма Н) № від 20.02.2018 року.

За результатами перевірки ГУ ДФС в Одеській області складено акт від 29 травня 2018 року №12211/15-32-12-12/41586392 «Про результати перервірки своєчасності сплати податку на додану вартість ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» (а.с. 32-33).

Відповідно до висновку акту, зазначені наступні порушення позивача, а саме: дані перевірки свідчать, що ТОВ «АЛЬТРА ІНВЕСТ» порушило терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п.57.1 та п.57.3 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України. Несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ в сумі 8333,30 грн.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

У відповідності до пункту 4.1 Тимчасового порядку надходження та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в електронному вигляді до органів ДПС України, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 26.11.2004 № 672 (далі - Тимчасовий порядок), податкова звітність до органів державної податкової служби може бути подана (надіслана) в електронному вигляді до приймального шлюзу органу ДПС України за допомогою програмних засобів та будь-яких засобів телекомунікаційного зв'язку, які гарантують доставку електронного пакета звітних документів платника податків до органу ДПС протягом однієї години.

Податкова звітність в електронному вигляді (далі - електронна податкова звітність) подається до органу ДПС України за умови наявності:

- програмного забезпечення у платника, що здійснює формування електронної податкової звітності в форматі, визначеному наказом ДПА України від 01.07.2004 N 357; вбудованого модуля забезпечення цілісності, автентичності та конфіденційності інформації при передачі електронної податкової звітності від платника податків до приймального шлюзу органу ДПС; модуля реалізації протоколу обміну інформацією між платником податків та приймальним шлюзом органу ДПС України;

- програмного забезпечення генерації особистих ключових елементів та заявки на сертифікат відкритого ключового елементу;

- ключових елементів для забезпечення функціонування модуля забезпечення цілісності, автентичності та конфіденційності інформації при передачі електронної податкової звітності від платника податків до приймального шлюзу органу ДПС (п. 4.2 Тимчасового порядку).

Пунктом 4.8 Тимчасового порядку встановлено перелік заходів, які здійснюють органи ДПС, для включення платників податків в систему подання податкової звітності в електронному вигляді.

ДПІ районного рівня, зокрема, здійснюють наступні заходи: отримання від органу ДПС, де розташовано приймальний шлюз, перевірених файлів електронної податкової звітності XML - формату з забезпеченням цілісності, автентичності та конфіденційності інформації при передачі електронної податкової звітності (підрозділи автоматизації процесів оподаткування); імпорт отриманих та розшифрованих файлів XML - формату до баз даних податкової звітності з перевіркою їх на наявність арифметичних помилок та повноти заповнення податкових декларацій (розрахунків, звітів, довідок тощо) згідно з алгоритмами контролю (підрозділи автоматизації процесів оподаткування).

Орган ДПС, де розташовано приймальний шлюз, зокрема, здійснює такі заходи: прийом електронної податкової звітності з перевіркою її на наявність арифметичних помилок та повноти заповнення податкових декларацій (розрахунків, звітів, довідок тощо) згідно з алгоритмами контролю (підрозділи автоматизації процесів оподаткування); передача до ДПІ перевірених файлів електронної податкової звітності XML - формату з забезпеченням цілісності, автентичності та конфіденційності інформації (підрозділи автоматизації процесів оподаткування).

Згідно Переліку органів ДПС України, де будуть розміщені приймальні шлюзи податкової звітності в електронному вигляді, який є додатком 2 до наказу Державної податкової адміністрації України від 26.11.2004 № 672, приймальний шлюз податкової звітності в електронному вигляді розміщений в ДПС у м. Києві (зона дії приймального шлюзу - м. Київ), ДПС України (зона дії приймального шлюзу - Україна).

Суд бере до уваги доводи позивача, що через незаконну бездіяльність відповідача - ДФС України, ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" не могло виконати вимоги законодавства щодо вчасної реєстрації податкової накладної, так як відповідач незаконно ухилявся від укладення з ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" Договору про визнання електронної звітності.

Як вбачається з матеріалів справи, електронний договір з ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" ДФС України уклала лише 01.12.2017 року, тобто через 3 дні з дня його відправки позивачем та на наступний день після закінчення терміну реєстрації податкової накладної №1 від 15.11.2017 року, що в свою підтверджується квитанцією №2.

Таким чином, орган ДФС взяв на себе зобов'язання забезпечити приймання податкових документів позивача в електронному вигляді у терміни, визначені законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку.

В чому полягає невідповідність Інструкції з пiдготовки та подання податкових документiв в електронному виглядi засобами телекомунiкацiйного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 року №233, як підстава не укладення Договору про визнання електронної звітності представник відповідачів суду так і не зміг пояснити.

Надані позивачем заяви від 28.11.2017 року на ім'я в.о. начальника ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, в.о. начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, начальника ГУ ДФС в Одеській області, в яких позивач скаржився на неможливість зареєструвати податкову накладну через не укладення з ним Договору про визнання електронної звітності, які надходили адресатам в межах 15-денного строку для реєстрації податкової накладної №1 від 15.11.2017 року, свідчать про те, що позивач здійснював спроби зареєструвати податкову накладну і не зміг це зробити через відсутність реєстрації Договору про визнання електронної звітності, який було зареєстровано лише 01.12.2017 року згідно Квитанції №2, тобто поза межами строку для реєстрації податкової накладної.

Окрім того, в період з 01.12.2017 року по 08.12.2017 року всі документи, які направлялись Товариством в електронному вигляді на реєстрацію на підставі вказаного Договору, повертались з відмовою у реєстрації із підстав, що не передбачені чинним законодавством. За результатами таких направлень Товариство отримувало електронний документ - квитанція №1, де зазначено: «Документ не прийнято. Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 N 233, а саме: - . Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів».

Тому пропуск позивачем строку реєстрації податкової накладної №1 від 15.11.2017 року стався саме з вини контролюючого органу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невиконання зобов'язань по укладенню з ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" та дії (виконанню умов) договору про визнання електронних документів.

Разом з тим, позивач не надав суду неспростованих доказів того, що саме 15.11.2017 року ним була здійснена перша спроба зареєструвати податкову накладну №1 від 15.11.2017 року, і контролюючий орган йому в цьому відмовив, - пославшись на незбереження документів в електронному кабінеті платника. Тому підстав визнавати прийнятою і зареєстрованою вказаної податкової накладної саме 15.11.2017 року суд не вбачає, тому в задоволенні цієї вимоги в такій редакції належить відмовити.

Натомість, з урахуванням викладених обставин, зокрема, подання позивачем заяв до контролюючих органів (вхідний від 29.11.2017 року) щодо неможливості зареєструвати податкову накладну, виходячи за межі позовних вимог для повного захисту порушених прав позивача відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, необхідно визнати прийнятою і зареєстрованою у встановлений п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України граничний строк податкову накладну №1 від 15.11.2017 року, виписану ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ".

За викладених обставин, підстав для нарахування ГУ ДФС в Одеській області штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" податкової накладної №1 від 15.11.2017 року не було, оскільки податкова накладна не була зареєстрована з вини контролюючого органу, а тому суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 20.02.2018 року № .

Щодо позовних вимог ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" про визнання незаконним та скасування акту перевірки №1790/15-32-12-12/41586392 від 02.02.2018 року, визнання незаконним та скасування акту від 29.05.2018 року №12211/15-32-12-12/41586392, суд зазначає наступне.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727.

Так, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За таким визначенням акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії.

Відповідно до п. 18, 19 ч.1 ст.4 КАС України, нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб'єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Отже, акт перевірки та викладені у ньому факти, висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для платника податків певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Акт є виключно носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов'язковим документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Контролюючий орган зобов'язаний скласти за результатами перевірки акт та не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, які приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень.

Оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається уповноваженими органами при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

З огляду на зазначене, позовні вимоги ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" про визнання незаконним та скасування акту перевірки №1790/15-32-12-12/41586392 від 02.02.2018 року, визнання незаконним та скасування акту від 29.05.2018 року №12211/15-32-12-12/41586392 задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно п.43.3 та п.43.4 ст.43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Відповідно до п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не подавав до ДФС України заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, а ДФС України, в свою чергу, не відмовляла позивачу в задоволенні такої заяви.

З огляду на зазначене, позовна вимога ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України вимушено сплаченої суми штрафу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 8333,33 грн. задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТРА ІНВЕСТ" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.3 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТРА ІНВЕСТ" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невиконання зобов'язань по укладенню з ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" та дії (виконанню умов) договору про визнання електронних документів.

Визнати прийнятою і зареєстрованою у встановлений п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України граничний строк податкову накладну №1 від 15.11.2017 року, виписану ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 20.02.2018 року № .

У задоволенні позовних вимог ТОВ "АЛЬТРА ІНВЕСТ" про визнання незаконним та скасування акту перевірки №1790/15-32-12-12/41586392 від 02.02.2018 року, визнання незаконним та скасування акту від 29.05.2018 року №12211/15-32-12-12/41586392, стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України вимушено сплаченої суми штрафу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 8333,33 грн. - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (адреса: Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТРА ІНВЕСТ" (адреса: вул. Космонавта Комарова, 10, оф. 100 а, м. Одеса, 65101, ) судові витрати у розмірі 3524 грн. (три тисячі п'ятсот двадцять чотири гривні).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: 65044, м.Одеса, вул..Семінарська, буд.5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТРА ІНВЕСТ" (адреса: вул. Космонавта Комарова, 10, оф. 100 а, м. Одеса, 65101, ) судові витрати у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Суддя В.В. Андрухів

.