Справа № 812/1002/18
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року справа №812/1002/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів: Геращенка І.В., Ястребової Л.В.,

розглянув у в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 7 червня 2018 року у справі № 812/1002/18 (суддя у 1 інстанції - Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначенні групи інвалідності та зобов'язати відповідача призначити другу групу інвалідності (а.с. 25-26).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 7 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 48-50).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просив змінити рішення суду шляхом задоволення позову.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Суд першої інстанції не застосував положення ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю», п. 3, 15, 27 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 року (а.с. 56-57).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

За результатами звернення ОСОБА_1 до Відділу експертизи тимчасової та стійкої втрати працездатності Медичного департаменту МОЗ України щодо невизнання інвалідом Департамент охорони здоров'я Луганської обласної військово-цивільної адміністрації листом від 05.02.2018 року № 02/К-58 повідомив наступне: за інформацією керівництва Луганського КЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» його проконсультовано Сєвєродонецькою міжрайонною МСЕК 01.12.2017 року, за результатами на час огляду даних для встановлення групи інвалідності немає у зв'язку з незначними функціональними порушеннями. Повідомлено, що він може звернутися до лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу за місцем мешкання для направлення на МСЕК за наполяганням з подальшим поглибленим обстеженням в умовах Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) або звернутися за консультацією до Луганської обласної МСЕК (за попереднім узгодженням) для надання роз'яснень (а.с. 11).

19.02.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати йому другу групу інвалідності за діагнозом «Вроджена атрезія вушної мушлі та слухового проходу» (а.с. 10).

Листом від 19.02.2018 року № 24-зв відповідач повідомив позивача, що його було проконсультовано Сєвєродонецькою міжрайонною МСЕК 01.12.2017 року та повторно - Луганською обласною МСЕК 19.02.2018 року, за результатами на час огляду даних для встановлення групи інвалідності по діагнозу «Атрезія лівої вушної мушлі та слухового проходу» немає у зв'язку з незначними функціональними порушеннями. Запропоновано позивачеві звернутись до ЛКК лікувально-профілактичного закладу за місцем мешкання для оформлення направлення на МСЕК з подальшим поглибленим обстеженням в Укр. Держ. НДІ МСПІ м. Дніпро (а.с. 13).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачу не надавалося направлення форми №088/о, це направлення не пред'являлося до відповідача, тому відсутні правові підстави для проведення щодо ОСОБА_1, медико-соціальної експертизи. Тому відповідач правомірно запропонував позивачу звернутися до ЛКК лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання.

Оцінка суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року № 875-XII (далі - Закон № 875) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії з зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

За приписами ст. 3 Закону № 875 інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 року затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення про МСЕК) та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Зазначеним положенням визначається процедура проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації (п. 1 Положення про МСЕК).

Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п. 3 Положення про МСЕК).

Таким чином, для проведення медико-соціальної експертизи необхідна наявність направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров»я.

У п. 4 Положення про МСЕК вказано, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Розпорядженням голови обласної держадміністрації - керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 27.03.2018 № 247 затверджено статут Луганського комунального закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» (далі - Центр) (а.с. 30-34).

Відповідно до п. 3.1 статуту Центр організовує і проводить медико-соціальну експертизу хворих, що досягли повноліття, потерпілих від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, осіб з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Пунктом 3.2 статуту передбачено, що основними завданнями Центру, зокрема, є: 1) організація та проведення медико-соціальної експертизи: особам, що звертаються за встановленням інвалідності, за направленням закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів при наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 15 Положення про МСЕК комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після пред'явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. (п. 17 Положення про МСЕК).

Відповідно до абз. 1 п. 19 Положення про МСЕК комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Згідно з п. 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров'я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії за формою, затвердженою МОЗ.

Комісія приймає документи осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за наявності у них стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності не пізніше ніж через чотири місяці з дня її настання чи у зв'язку з одним і тим самим захворюванням протягом п'яти місяців з перервою за останніх 12 місяців, а у разі захворювання на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності.

Комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п'яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності. За наявності підстав для заочного проведення медико-соціальної експертизи, визначених у пункті 5 цього Положення, комісія проводить експертизу протягом трьох робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії (пункт 7 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності).

Відповідно до пункту 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпропетровськ) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку (п. 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності) .

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 № 110 затверджено форму направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) (форма № 088/о) та Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 088/о «Направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК)».

Згідно з пунктом 2 вказаної Інструкції форма № 088/о заповнюється лікуючим лікарем закладу охорони здоров'я за місцем проживання чи лікування хворого, підписується головою і членами лікарсько-консультаційної комісії і надсилається в медико-соціально-експертну комісію (далі - МСЕК).

Матеріали справи свідчать, що в медичній картці позивача зроблено записи діагнозу «Атрезія лівої вушної мушлі та слухового проходу» (а.с. 15-17).

Сторонами визнається та не заперечується, що закладом охорони здоров'я за місцем проживання чи лікування позивача направлення на медико-соціально-експертну комісію (МСЕК) форми № 088/о не видавалося.

З огляду на вищенаведені норми Положення про медико-соціальну експертизу, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальна експертиза проводиться за умови надходження направлення лікарсько-консультативної комісії.

Доводи позивача про те, що проведення медико-соціальної експертизи можливе за наявності лише заяви пацієнта суд не бере до уваги, оскільки вищевказаними Положеннями чітко встановлено порядок та підстави проведення медико-соціальної експертизи.

Зважаючи, що направлення форми № 088/о позивачеві не видавалося та до відповідача пред'явлено не було, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність у відповідача правових підстав для проведення медико-соціальної експертизи відносно позивача.

Таким чином, відповідач правомірно запропонував позивачеві звернутися до ЛКК лікувально-профілактичного закладу за місцем проживання.

Також, роз'яснюючи позивачеві можливість здійснення поглибленого обстеження в Укр. Держ. НДІ МСПІ м. Дніпро, відповідач діяв правомірно, у відповідності до пункту 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

На підставі викладеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтям 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 7 червня 2018 року у справі № 812/1002/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 7 червня 2018 року у справі № 812/1002/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 23 жовтня 2018 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Л.В. Ястребова