Справа № 826/16611/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

18 жовтня 2018 року м. Київ № 826/16611/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якій висловив прохання:

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна за договором купівлі продажу квартири від 13 серпня 2018 року у розмірі 44112,58 грн (сорок чотири тисячі сто дванадцять гривень п'ятдесят вісім копійок), сплачені відповідно до квитанції 0.0..1 від 13 серпня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з частиною другою статті 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини четвертої статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Позовна заява підписана представником позивача - адвокатом ОСОБА_1 До позовної заяви долучено ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 від 17 серпня 2018 року серія РН №506 №074, копія Договору про надання правової допомоги від 17 серпня 2018 року №38/08-18 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 04 березня 2017 року №1236.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами і доповненнями (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об'єднанням та повинен містити обов'язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги останній, або керівник адвокатського об'єднання (бюро) зобов'язані вказати на звороті ордера.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Положення ордер містить наступні реквізити: прізвище, ім'я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордеру, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав; номер посвідчення адвоката, ким і коли воно видане.

При цьому Положенням не передбачено можливості здійснення будь-яких скорочень при зазначенні обов'язкових реквізитів у ордері на надання правової допомоги.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/7342/18, від 31 серпня 2018 року у справі № 815/6281/16, від 17 серпня 2018 року у справі №815/2398/17.

В наданому суду ордері від 17 серпня 2018 року здійснено скорочення при зазначенні обов'язкових реквізитів, передбачених підпунктом 15.5 пункту 15 Положення; реквізити свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 не відповідають інформації, вказаній в Єдиному реєстрі адвокатів України щодо дати його видачі; на звороті ордера не вказано про наявність/відсутність обмежень правомочностей адвоката, встановлених угодою про надання правової допомоги, у відповідності до пункту 14 Положення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (статті 131-2 Конституції України, статей 16, 57 КАС України та статті 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до суду з позовною заявою.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/7342/18, 12 вересня 2018 року у справі №826/9746/17, від 31 серпня 2018 року у справі №815/6281/16, від 20 липня 2018 року у справі №826/8873/17.

Згідно з приписами частини четвертої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

З пункту 1.3 наданого суду Договору про надання правової допомоги від 17 серпня 2018 року №38/08-18 не вбачається, що позивач наділяв представника повноваженнями на підписання позовної заяви.

Разом з тим, право складання і подання заяв, скарг, клопотань не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №810/739/15.

Враховуючи викладене, до позовної заяви не долучено документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень ОСОБА_1 щодо права підпису його позовної заяви.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 169, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов'язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак