Справа № 414/1932/18
Суддя: Акулов Є. М.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Справа № 414/1932/18

Провадження № 2-а/414/37/2018

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кремінна адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій вказав, що 20.07.2018 о 11.45 годин інспектором взводу №3 роти №3 ОСОБА_2 в Луганській області капітаном поліції ОСОБА_3, було винесено постанову серії БР № 560220 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 121 КУпАП в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач керував автобусом MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Донецька м. Кремінна. При цьому надавав послуги з пасажироперевезень вищезазначеним транспортним засобом, у якого було заблоковано аварійний вихід, а саме були встановлені місці для сидіння, чим порушив вимоги п. 31.4.7 (г) ПДР України. Позивач пояснював посадовим особам, що транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію серії СХК № 637845 має 22 посадочних місця з місцем водія що відповідає дійсності. Згідно із сертифікатом відповідності від 27.02.2018 виданим ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» даний колісний транспортний відповідний вимогам щодо індивідуального затвердження, а саме: викладеним у розділі V додатку 4 до «Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521. Окрім цього, кількість посадочних місць відповідає записам в реєстраційних документах, а аварійні виходи є бокові скло транспортного засобу, де знаходиться інформаційна табличка з написом «Аварійний вихід». В дійсності аварійні виходи в наявності. Технічний стан і обладнання автобусу MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, номерний знак НОМЕР_1, відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії СХК № 637845 та сертифікатом відповідності від 27.02.2018 ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ».

Однак поліцейський не взяв до уваги доводи позивача та склав постанову з накладенням стягнення. Акту перевірки технічного стану колісного транспортного засобу складено не було. Поліцейський ОСОБА_3 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі, не надав можливості мені скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278,279 КУпАП.

З огляду на зазначене позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.07.2018 року серії БР № 560220.

Позивач в судовому засіданні присутнім не був, надав заяву про розгляд позову за його відсутності, підтримав вимоги у повному обсязі. ВА попередніх засіданнях вказував, що поліцейським не взято до уваги наданий ним сертифікат відповідності транспортного засобу. Не вбачає своєї вини, оскільки мав ці документи та був переконаний у тому, що нічого не порушує.

Відповідач представника в судове засідання не надіслав, надав відзив на позов, у якому вказав, що 20.07.2018 інспектором взводу № 3 роти № З БПОП капітаном поліції ОСОБА_3, було складено постанову серії БР № 560220 у відношенні громадянина ОСОБА_1 та накладено на останнього штраф у розмірі 680,00 грн. Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало порушення останнім ч. 2 ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. В свою чергу позивачем були порушені вимоги п.31.4.7 ( г) ПДР України , (не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла), зазначене вище порушення було виявлено інспектором взводу № 3 роти № З БПОП капітаном поліції ОСОБА_3, у салоні автобусу яким керував ОСОБА_1, заблоковано аварійний вихід, а саме: позаду салону автобусу встановлено ряд сидінь, які не передбачені технічними характеристиками на транспортний засіб, що блокують аварійний вихід. Зазначене також підтверджується відеозаписом який додається до постанови серії БР № 560220 від 20.07.2018. Отже, не вбачає підстав для скасування постанови та просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, прийнявши до уваги пояснення позивача у попередньому судовому засіданні, відзив відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ SPRINTER 316 CDI, номерний знак НОМЕР_1 та здійснював перевезення пасажирів. Сторонами не оспорював ся і той факт, що на місці аварійного виходу дверей автобусу був встановлений ряд сидінь для пасажирів (а.с. 11). Стороною позивача ОСОБА_1 оспорюється зокрема його провина у керуванні транспортним засобом з таким порушенням, оскільки його транспортний засіб випускав механік підприємства, який ніяких зауважень з приводу встановлення ряду сидінь на місці других дверей, при цьому у ОСОБА_1 був наявний сертифікат відповідності транспортного засобу (а.с. 12).

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилання на будь-які документи, докази. Зміст постанови не дає суду розуміння, чи був врахований при винесенні вказаної постанови до уваги сертифікат відповідності та чи є підстави для врахування такого сертифікату, ставлення ОСОБА_1 до інкриміновано йому діяння.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд стоїть на забезпеченні рівноцінних умов для кожної зі сторін, а позивач по справі в боротьбі за свої права має більш незахищений характер, ніж державна установа. При цьому всьому, обовязок доказування в даних справах покладається на відповідача у справі ст. 77 КАС України.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне прийняти позицію сторони позивача стосовно порушення його прав в частині захисту. Посилання позивача на низку порушень КУпАП, ЗУ «Про поліцію» та інших нормативних правових актів заслуговують на увагу, але вони не можуть бути вирішальною підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, оскільки не спростовують відсутність порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1, тим паче, що робота останнього повязана зі здоровям та життям пасажирів напряму.

Суд звертає увагу, що при незгоді порушника з інкримінованим йому діянням посадова особа має скласти протокол про адміністративне правопорушення, а не обмежуватися лише постановою ст. 258 ч. 4 КУпАП. Вказаний протокол дає змогу повноцінно встановити всі обставини при перегляді постанов зазначеної категорії. Протоколу суду надано не було.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.ч. 2,3 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист зокрема шляхом визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що посадовою особою Головного управління Національної поліції в Луганській області поспішно прийнято рішення про визнання винуватим ОСОБА_1 у інкримінованому йому порушення за ст. 121 ч. 2 КУпАП, зважаючи на наступне.

Відзив на позов не місить додатками протоколу про адміністративне правопорушення, де б були висвітлені всі обставини порушення; суду не надано будь-яких пояснень ОСОБА_1 щодо можливого порушення правил дорожнього руху; не міститься відомостей щодо прийняття до уваги або зворотного щодо Сертифікату відповідності на вказаний автомобіль. Органам поліції при складенні адміністративних матеріал необхідно неухильно дотримуватися положень міджнародно-правових актів, Конституції України, національного законодавства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На кінець, ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб'єктивна сторона правопорушення сукупність ознак, що характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння і його негативних наслідків, а саме вина, мотив, мета правопорушення. Обов'язковою ознакою тут є вина, що виражається у формах умислу (прямого і непрямого) чи необережність (злочинної самовпевненості і злочинної недбалості).

В даному випадку немає однозначності щодо того, яке ОСОБА_1 має ставлення до вчиненого ним і чи міг він усвідомлювати, що вчинює порушення з огляду на наявні документи щодо відповідності авто стандарту.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на наявні суперечності, відсутності чіткої картини обставин потенційного порушення правил дорожнього руху суд вважає за необхідне скасувати постанову про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 1 КУпАП від20.07.2018 року та надіслати справу на новий розгляд для належного оформлення та розгляду, дослідження всіх необхідних обставин по справі, зокрема і тих, на які посилався позивач по справі.

Що стосується вирішення питання щодо стягнення судових витрат з відповідача, оскільки позивач звільнений від їх сплати КУпАП суд доходить висновку, що саме по собі провадження у справі ще не закінчене, а тому вважає за необхідне звільнити відповідача від їх сплати, віднести їх на рахунок держави.

На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 254, 256, 268, 278,279, 280, 283, 287, 288, 293 КУпАП та керуючись ст.ст. 2,5,77,132, 139, 241-246,250,251,255,286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 20.07.2018 року серії БР № 560220 та направити справу на новий розгляд з врахуванням обставин, зазначених в мотивувальній частині рішення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Апеляційну скаргу рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.М. Акулов