Справа № 359/5506/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/5506/18 Головуючий у 1 інстанції: Яковлєва Л.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування постанов, винесених у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби в якому просила, визнати протиправними та скасувати постанови Київської митниці Державної фіскальної служби України (далі по тексту - Київська митниця ДФС України) від 14 червня 2018 року у справах про порушення митних правил № 0289/12500/18, 0290/12500/18, 0291/12500/18, 0292/12500/18, 0293/12500/18, 0294/12500/18, 0295/12500/18, 0296/12500/18, 0297/12500/18, а провадження у справах закрити.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови Київської митниці Державної фіскальної служби від 14 червня 2018 рокув справах про порушення митних правил за № 0289/12500/18, 0290/12500/18, 0291/12500/18, 0292/12500/18, 0293/12500/18, 0294/12500/18, 0295/12500/18, 0296/12500/18, 0297/12500/18 року, якими ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів; провадження у справах про порушення митних правил закрито.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Київська митниця Державної фіскальної служби звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 485 МК України, у звязку із чим позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

08 жовтня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 січня 2008 року між ДП «Кюне і Нагель» та ТОВ «Роберт Бош ЛТД» було укладено та підписано Договір-доручення на декларування товарів № KH-02 FZ.

На виконання трудових обов'язків та наявних між ДП «Кюне і Нагель» та ТОВ «Роберт Бош ЛТД» вищевказаного Договору-доручення на декларування товарів агентом з митного оформлення вантажів та товарів відділу брокерських послуг ДП «Кюне і Нагель» ОСОБА_5 в період з травня 2015 року по жовтень 2016 року подано на митне оформлення ЕМД за номерами : 125130013/2015/404000, 125130013/2015/404195, 125130013/2015/411159, 125130013/2015/ 412046, 125130013/2015/401389, 125130013/2015/404915, 125130013/2016/ 407141, 125130013/2016/412128, 125130013/2016/417116 щодо митного оформлення та випуску у вільний обіг наступного товару: ручний клеїльний пістолет в комплекті (клейовий стержень - 8 шт., 2 насадки, пластикова валіза GKP200CE/500ВТ; ручний клейовий пістолет в комплекті з клейовими стержнями 910; ручний клейовий пістолет в комплекті з клейовими стержнями 930JC; ручний клейовий пістолет в комплекті (3 шт. клею, інструкція для початківців) 940; клейовий пістолет (стержень 1 шт., довге сопло) PKP18E/240ВТ виробника «Robert Bosch GMBH» Німеччина, торгової марки «Dremel». В графі 33 ЕМД «код товару» вказано , графа 47 ЕМД «ставка мита» - 2 %, ставка ПДВ -20% .

12, 18 травня 2015 року, 10, 25 листопада 2015 року, 09 лютого 2016 року, 07 квітня 2016 року, 24 травня 2016 року, 16 серпня 2016 року митний контроль та митне оформлення товару за ЕМД завершено, товар випущено у вільний обіг.

05 січня 2018 року ДФС України, на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 14 грудня 2017 року за № 2827, проведено перевірку, за наслідком якої складено Акт №н2/18/28-10-14-09/ про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «РОБЕОТ БОШ ЛТД» () з питань правильності класифікації, згідно УКТ ЗЕД товарів за товарною підкатегорією , щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями в період з лютого 2015 року по жовтень 2017 року (далі по тексту - Акт або Акт перевірки).

Згідно Акту документальної перевірки з урахуванням вимог УКТ ЗЕД, Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, Пояснень до груп УКТ ЗЕД до товарної позиції 8467 УКТ ЗЕД включаються інструменти ручні пневматичні, гідравлічні або з вмонтованим електричним або неелектричним двигуном. До товарної підкатегорії включаються інші інструменти ручні пневматичні, гідравлічні або з вмонтованим електричним або неелектричним двигуном (ставка ввізного мита 2%).

З урахуванням даних мережі інтернет щодо клейових пістолетів, інструкції та паспорта на товар «Клейовий пістолет» виробника Bosch розрахованого на аматорське та професійне використання перевіряючими з ДФС встановлено, що заявлені товари «Ручний електро-інструмент : клейовий пістолет …», «Ручний електроінструмент : пістолет для склеювання …» повинні відноситись до товарної позиції 851679 «Електричні водонагрівачі акумульовані або безінерційні та електричні нагрівачі занурені; прилади електричні для обігрівання приміщень, грунту; електронагрівальні апарати перукарські або сушарки для рук; праски електричні; інші побутові електронагрівальні прилади; елементи опору нагрівальні, крім включених до товарної позиції 8545 : - інші прилади електронагрівальні: - інші » відповідно до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2014 року. Згідно УКТ ЗЕД товарна підпозиція 851679 включає дві товарні підкатегорії : - глибокі масляні жаровні та - інші. Таким чином товари «Ручний електро-інструмент : клейовий пістолет …», «Ручний електроінструмент : пістолет для склеювання …» повинні класифікуватися в товарній підкатегорії .

У зв'язку з цим, контролюючим органом було прийнято рішення, що товари «Ручний електро-інструмент : клейовий пістолет …», «Ручний електроінструмент : пістолет для склеювання …» заявлені ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» до митного оформлення за ЕМД, повинні класифікуватись за кодом товару згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 10%).

Висновком Акту стало порушення ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» підпункту «г» Закону України «Про митний тариф України», п. 5 ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, щодо невірної класифікації товарів (замість підкатегорії (ставка ввізного мита 10%), застосовано товарну підкатегорію (ставка ввізного мита 2%)), що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита.

23 січня 2018 року Київською митницею ДФС листом Офісу великих платників податків ДФС України від 18 січня 2018 року за № 3605/7/28-10-14-09-12 отримано вищевказаний Акт №н2/18/28-10-14-09/ від 05 січня 2018 року.

26 березня 2018 року працівниками Київської митниці ДФС було складено 9 протоколів про порушення митних правил (0289/12500/18, 0290/12500/18, 0291/12500/18, 0292/12500/18, 0293/12500/18, 0294/12500/18, 0295/12500/18, 0296/12500/18, 0297/12500/18) щодо громадянки України ОСОБА_5, яка працює на посаді агента з митного оформлення вантажів та товарів ДП «Кюге і Нагель» ().

За змістом вказаних протоколів про порушення митних правил встановлено, що до відділу митного оформлення №7 митного поста «Святошин» (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки вул. Антонова, буд.1-А) Київської митниці Міндходів, агентом митного оформлення ДП «Кюге і Нагель» () ОСОБА_5, з метою випуску у вільний обіг товарів «ручний електроінструмент : клеїльний пістолет…», що надійшли на адресу ТОВ «Роберт БОШ ЛТ» (), подано митні декларації в електронному вигляді з прикріпленими до них сканованими зображеннями товаросупровідних документів. ЕМД з внутрішніми номерами : 93456, 93562, 95633, 95774, 96555, 97559, 98439, 99749 прийнято до митного оформлення відповідно 12, 18 травня 2015 року, 10, 25 листопада 2015 року, 09 лютого 2016 року, 07 квітня 2016 року, 24 травня 2016 року, 16 серпня 2016 року та присвоєно реєстраційні номери: 125130013/2015/404000, 125130013/2015/404195, 125130013/2015/411159, 125130013/2015/ 412046, 125130013/2015/ 401389, 125130013/2015/404915, 125130013/2016/ 407141, 125130013/2016/412128, 125130013/2016/417116.

Також зазначено, що відправником товарів є підприємство «Robert Bosch Power Tools GmbH» Max-Lang-Str. 40-46, 70771 Leinfelden-Echterdingen Germany. Отримувач - ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» ().

Відповідно до ЕМД, ОСОБА_5 заявлено органу доходів і зборів наступні відомості про товар. Графа 31 ЕМД «ручний електроінструмент : клеїльний пістолет…» із зазначенням інформації щодо: моделі, артикулу товару, його кількість, опис. Також вказано торгівельну марку Robert Bosch Power Tools GmbH. Торгівельна марка Dremel. Країна виробництва - TW. Графа 33 ЕМД «код товару» , графа 47 ЕМД «ставка мита» - 2%, ставка ПДВ -20%.

При визначенні коду товару УКТ ЗЕД, ОСОБА_5, в тому числі, використовувала Декларацію про відповідність технічному регламенту з електромагнітної сумісності обладнання в редакції від 20 червня 2012 року за № 631 та Декларацію про відповідність технічному регламенту безпеки машин від 30 січня 2013 року за № 62.

Дані протоколи містять посилання на Акт Державної фіскальної служби України за №н2/18/28-10-14-09/ від 05 січня 2018 року, як на підставу виявлення порушення митних правил, яким встановлено порушення ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД» підпункту «г» Закону України «Про митний тариф України», п. 5 ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, щодо невірної класифікації товарів (замість підкатегорії (ставка ввізного мита 10%), застосовано товарну підкатегорію (ставка ввізного мита 2%)), що призвело до заниження податкового зобов'язання з ввізного мита.

На підставі зазначеного, код товару змінено та встановлено код за УКТ ЗЕД « » (ставка ввізного мита 10%) та за результатами зміни коду проведено розрахунок податкових зобов'язань ТОВ «РОБЕРТ БОШ ЛТД», згідно з якими різниця митних платежів становить 1356, 07 грн., 3993, 38 грн., 3837, 94 грн., 4600, 60 грн., 3984, 55 грн., 911,08 грн., 1971, 88 грн., 1965, 06 грн., 1794, 72 грн., а всього на загальну суму в розмірі 24415, 28 грн.

14 червня 2018 року в.о. заступника начальника Київської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Гутник Євген Анатолійович за результатами розгляду матеріалів справ про порушення митних правил з номерами 0289/12500/18, 0290/12500/18, 0291/12500/18, 0292/12500/18, 0293/12500/18, 0294/12500/18, 0295/12500/18, 0296/12500/18, 0297/12500/18 ухвалив оскаржувані постанови, якими ОСОБА_5 визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Не погодившись з даними постановами позивач подала скарги до ДФС України, за наслідком розгляду яких головним державним інспектором відділу провадження у справах про ПМП управління митних розслідувань та міжнародної взаємодії Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України Бевзою О.В. 04 липня 2018 року винесено постанови, якими постанови Київської митниці ДФС від 14 червня 2018 року залишено без змін, а скарги ОСОБА_5 без задоволення.

Позивач, вважаючи вказані рішення такими, що прийняті з порушенням чинного законодавства,звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 351 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України), предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу доходів і зборів в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянинові рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

В силу пункту 3 статті 351 Митного кодексу України, документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Пунктом 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

В силу пункту 3 статті 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

В силу ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 69 МК України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Як визначено статтею 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Так, поняття адміністративного правопорушення відображено у ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З протоколів про порушення митних правил від 26 березня 2018 №№ 0289/12500/18, 0290/12500/18, 0291/12500/18, 0292/12500/18, 0293/12500/18, 0294/12500/18, 0295/12500/18, 0296/12500/18, 0297/12500/18, вбачається, що в них не зазначено про здійснення позивачем декларування імпортованих за згаданими вище митними деклараціями товарів на підставі недостовірних відомостей, недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання всієї наявної інформації, необхідної для визначення коду класифікації за УКТ ЗЕД. Відсутні такі обставини й у мотивувальних частинах оскаржуваних позивачем постанов у справах про порушення митних правил, у той час як зі змісту останніх вбачається, що позивач посилається на те, що не мав наміру ухилятися від сплати митних платежів.

Відповідно до наказу ДФС України від 09 червня 2015 року за № 401 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньо-економічної діяльності» класифікація товару за УКТ ЗЕД 8467 здійснюється щодо інструментів ручних пневматичних, гідравлічних або з вмонтованим електричним або неелектричним двигуном. До цієї товарної позиції включаються інструменти, що мають у своєму складі вмонтований електродвигун, двигун, який працює від стиснутого повітря (або поршень, що працює від стиснутого повітря), двигун внутрішнього згоряння або будь-який інший двигун (наприклад, невеликі гідравлічні турбіни); двигун, що працює від стиснутого повітря, зазвичай приводиться в дію від зовнішнього джерела стиснутого повітря, а у разі застосування двигуна внутрішнього згоряння акумуляторні батареї системи запалювання зазвичай розташовані окремо. У пневматичному інструменті дія стиснутого повітря іноді доповнюється гідравлічними підключеннями.

Такі інструменти включаються до цієї товарної позиції лише, якщо під час роботи їх потрібно утримувати рукою (ручний інструмент). Вираз «інструмент, утримуваний рукою під час роботи» означає, що цей інструмент розрахований на втримання в руці під час користування ним, а також більш важкий інструмент (наприклад, трамбівка для ущільнення ґрунту), що є переносним, тобто може бути піднятий і перенесений на руках людиною, яка користується ним, особливо в процесі виконання роботи, і який розрахований також на керування і спрямування руху від руки. З метою усунення втоми через вплив їхньої повної ваги під час роботи такі інструменти можуть застосовуватися з допоміжними опорними пристроями (наприклад, триногами, домкратними стійками, підвісним підіймальним талем).

Застосування товарної позиції 8516, згідно вказаних пояснень до УКТ ЗЕД, можливе щодо електричних водонагрівачів акомулювальних або без інерційних та електричних нагрівачів занурених; приладів електричних для обігрівання приміщень, ґрунту; електронагрівальних апаратів перукарських (наприклад, сушарки для волосся, бігуді, щипці для гарячої завивки) або сушарок для рук; прасок електричних; інших побутових електронагрівальних приладів; елементів опору нагрівальних, крім включених до товарної позиції 8545.

З декларацій про відповідність, виданих ДП «Укрметртестстандарт» Товариству з обмеженою відповідальністю «Роберт Бош Лтд» вбачається, що ручні електроінструменти, зокрема, клейові пістолети відповідають кодам УКТ ЗЕД 8467, 8205 (а.с. 60-61 т. 2).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновкому суду першої інстанції, що у позивача був відсутній умисел на зміну коду УКТ ЗЕД з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію.

Також, колегією суддів враховується, що Київською митницею ДФС не було витребувано у ОСОБА_5 додаткових документів при здійсненні митного оформлення товарів. Крім того, у протоколах про порушення митних правил та оскаржуваних постановах хоча й зазначено, що позивачем з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів зазначено неправдиві відомості щодо коду товару згідно УКТ ЗЕД, однак не встановлено, у чому саме полягає неправдивість даних відомостей.

Разом з цим, Київською митницею ДФС не спростовано посилань про те, що протягом тривалого часу ввезення аналогічних товарів на територію України здійснювалося за визначеним в ЕМД кодом УКТ ЗЕД, однак жодних випадків його коригування контролюючим органом до цього випадку не було.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Доказів того, що позивач заявила неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньо-економічного договору, ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, надала неправдиві дані, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надала з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості з метою звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, суду відповідачем не надано.

Крім того, неправильне визначення коду УКТЗЕД декларантом без наявності умислу та спеціальної мети не є окремим видом порушення митних правил та само по собі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, якщо інші відомості, необхідні для його визначення, є достовірними та зазначені декларантом в ЕМД.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено, що заявлення в митних деклараціях відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію, неправомірним є висновок контролюючого органу про порушення позивачем митних правил, вчинення адміністративних правопорушень та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, оскільки у діях позивача відсутній умисел на вчинення протиправних дій, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність скасування оскаржуваних постанов у справах про порушення митних правил, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Щодо доводів Київської митниці Державної фіскальної служби про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності складного випадку класифікації товару у межах спірних правовідносин колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції на відповідні обставини не посилався.

Також, посилання апелянта про неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.05.2018 року у справі №359/1615/16-а, колегія суддів вважає помилковими, оскільки кваліфікація складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, здійснювалася за відмінних від даної справи умов.

Колегія суддів враховує, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_5 та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250,315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Файдюк В.В. Чаку Є.В.