Справа № 820/248/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 жовтня 2018 р. № 820/248/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61112, код ЄДРПОУ) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (вул. Валентинівська, буд. 22-Б,м. Харків,61170, ) визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо донарахування ОСОБА_1, пенсії державного службовця за період з 19.11.2010 по 30.03.2014 із розрахунку 88% середньої заробітної плати позивача з включення при донарахуванні (перерахунку) пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова прийняти рішення про донарахування (перерахунок) та виплату ОСОБА_1, пенсії державного службовця, за період з 19.11.2010 по 30.03.2014, на підставі довідки про складові заробітної плати від 10.03.2017 № 6684/30-04, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати на загальну суму 14429, 05 грн. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент мого виходу на пенсію (88 %), урахуванням індексації пенсії та раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем всупереч вимог закону відмовлено позивачу у перерахунку пенсійних виплат з урахуванням усіх видів доходів, що включаються до заробітної плати позивача та з яких відповідно до закону сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечував з підстав того, що вказані позивачем у позові виплати, які просить врахувати позивач не включаються до структури заробітної плати державного службовця.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року позовну заяву було залишено без розгляду з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Вказану Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року скасовано Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018 року та направлено для продовження розгляду в суд першої інстанції.

За результатами авторозподілу справу передано на розгляду судді Кухар М.Д.

Ухвалою від 10.09.2018 року справу прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 20.09.2018 року.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Московському районі з листопада 2011 року та одержує пенсію державного службовця згідно з Законом України «Про державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 16.11.2010 року призначено пенсію у розмірі 88% від заробітку.

10.03.2017 року позивач отримав у відповідача довідку про складові заробітної плати № 6684/30-04 за останні 24 місяці роботи за період з 01.11.2008 року до 31.10.2010 року. У Вказаній довідці відображено усі складові заробітної плати позивача, як основні так і додаткові.

З вказаної довідки позивач встановив, що підчас обрахунку пенсії відповідачем не включено до заробітної плати для обрахунку пенсії індексацію доходів на суму 4441,17 грн. та матеріальну допомогу на суму 9987,88. Разом - 14429 грн. 05 коп.

12.12.2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з моменту її призначення по 30.03.2014 року із розрахунку 88 % середнього заробітку заступника начальника відділу із врахуванням виплат, пов'язаних з індексацією доходів та матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань у розмірі у загальному розмірі 14429,05 грн.

22.12.2017 року позивач отримала Протокол УПФУ в Московському районі м. Харкова по розгляду спірних питань, які виникають підчас призначення (перерахунку) та виплати пенсій від 20.12.2017 року, яким позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013 перерахунок пенсії державним службовцям не передбачений.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213 зі червня 2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус судів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У звязку з цим з 1 червня 2015 р. пенсії в порядку та на умовах , визначених вищезазначеними законами, не призначаються , раніше призначені пенсії не перераховуються.

Відповідач по справі також у своєму протоколі посилається на те, що пункт 4 Постанови КМУ від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», яким передбачається умови та порядок визначення заробітної плати для перерахунку пенсії державним службовцям, виключено на підставі Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Статтею 8 Конституції України проголошено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

В силу ст.ст.22, 64 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Конституційні права та свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відтак, пенсію позивачу було призначено в розмірі 88%, так як загальний стаж роботи на державній службі становив 18 повних календарних років.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Керуючись Конституцією України, як акту, що має найвищу юридичну силу, суд дійшов висновку, що права, надані ст. 37 Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" не можуть бути скасовані прийняттям змін до зазначеного закону.

У ч.1 ст.1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом індексації грошових доходів населення є в тому числі заробітна плата, підстави для індексації грошових доходів населення наявні у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, те що індексація грошових доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 "Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а- 4753/2670" затверджена нова форма довідки про складові заробітної плати, яка подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", в якій передбачено графи надбавка за високі досягнення у праці, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, та "інші виплати", до якої включається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, грошові винагороди, індексація та інші надбавки, на які нараховані були страхові внески. При цьому, чітко передбачено, що із усіх виплат, які вказані в цій довідці нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітні плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами, і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну. плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Зокрема, статтею 41 цього Закону передбачено, що до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм чинного законодавства отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.

Щодо посилання відповідача на Постанову КМУ № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно- правових актів» не беруться судом до уваги, оскільки неврахування додаткових видів оплати праці відповідачем відбулось підчас призначення пенсії у 2010 році. Відтак, вказаний нормативно-правовий акт у 2010 році прийнято не було.

Відповідно до Конституції України нормативно-правові акти не можуть мати зворотної дії у часі.

В Рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року Конституційний Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вказана Постанова КМУ № 1013 від 09.12.2015 р. не може мати зворотної дії та поширювати дію на відносини, що виникли до її прийняття, а відтак відповідач не має обґрунтованих підстав посилатися на вказаний нормативно-правовий акт як на акт законодавства, відповідно до норм якого діяв пенсійний орган відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії.

За таких обставин вказаний довід відповідача не береться до уваги судом.

Суд зазначає, що питання обрахунку сум заробітної плати, що випливають з довідок про заробітну плату є повноваженням органу Пенсійного фонду. В суду відсутні повноваження щодо обрахунку сум з яких пенсія, призначена позивачу, підлягає перерахунку.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача частково, а саме без зазначення конкретних суми додаткових видів заробітної плати позивача.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 241-247, 255, 257, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61112, код ЄДРПОУ) до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (вул. Валентинівська, буд. 22-Б, м. Харків, 61170, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо донарахування ОСОБА_1, пенсії державного службовця за період з 19.11.2010 по 30.03.2014 із розрахунку 88% середньої заробітної плати позивача з включення при донарахуванні (перерахунку) пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити донарахування (перерахунок) та виплату ОСОБА_1, пенсії державного службовця, за період з 19.11.2010 по 30.03.2014, на підставі довідки про складові заробітної плати від 10.03.2017 № 6684/30-04, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу ОСОБА_1 на пенсію (88 %), урахуванням індексації пенсії та раніше виплачених сум.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (вул. Валентинівська, буд. 22-Б,м. Харків,61170, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,61112, код ЄДРПОУ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору с розмірі 587,33 грн. (п'ятсот вісімдесят сім гривень 33 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 19.10.2018 року.

Суддя Кухар М.Д.