Справа № 2540/2848/18
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Чернігів Справа № 2540/2848/18

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомОСОБА_1
до Ніжинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області
про за участю сторін від позивача від відповідача визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ОСОБА_1, ОСОБА_2, діє на підставі ордеру ОСОБА_3, діє на підставі довіреності № 8/09/10-012 від 13.12.2017
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з позовом до Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (надалі також Ніжинська ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.11.2016 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в період з 12.09.2016 по 23.09.2016 Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області було проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово - господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015. Перевіркою встановлено порушення податкового законодавства, про що складено акт перевірки, на підставі якого винесено оспорювані податкові повідомлення-рішення. З зазначеними податковими повідомленнями-рішенням позивач не погоджується, оскільки вони прийняті з порушенням приписів чинного податкового законодавства, не обєктивно та без урахування всіх обставин та документів.

Відповідач у встановлений судом строк направив на адресу суду відзив на позов, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, в їх задоволенні просить відмовити в повному обсязі та зазначає, що ФОП ОСОБА_1 було занижено чистий оподатковуваний дохід за 2013 рік в сумі 179394,33 грн. (фактично становить за 2013 рік 4217,69 грн) та занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягала сплаті до бюджету в сумі 26909,15 грн, занижено чистий оподатковуваний дохід за 2014 рік в сумі 136344,89 грн (фактично становить за 2014 рік 4038,13 грн) та занижена сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягала сплаті до бюджету в сумі 20451,74 грн, занижено чистий оподатковуваний дохід а 2015 рік в сумі 425722,20 грн (фактично становить за 2015 рік 2756,00 грн), та занижена сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягала сплаті до бюджету в сумі 63858,33 грн, чим порушено пп. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177. п. 167.1 .ст. 167 ПК України. ФОП ОСОБА_1 в ході документальної перевірки, згідно наданих первинних бухгалтерських документів було занижено чистий оподаткований дохід за 2015 рік на загальну суму 425722,20 грн, цим самим було занижено податкове зобов'язання по військовому збору за 2015 рік на загальну суму 6385,83 грн, чим порушено пп. 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України.

В свою чергу, позивач направив відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що відповідно до копій квитанцій підтверджуються витрати на придбання товарів: за 2013 рік на суму 85684 грн 58 коп.; за 2014 рік на суму 121454 грн 01 коп.; за 2015 рік на суму 285814 грн 83 коп. Таким чином, загальні суми витрат понесених позивачем на придбання товарів становлять: за 2013 рік - 161602 грн 09 коп.; за 2014 рік - 133199 грн 90 коп.; з 2015 рік 430017 грн 07 коп.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.08.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративний справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Ніжинською ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2015.

За період з 01.01.2013 по 31.12.2015 ФОП ОСОБА_1 здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування обліку та звітності.

За результатами перевірки складено акт від 29.09.2016 № 193/13/2471 1394 (а.с. 7-18), яким встановлено:

- порушення абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», в результаті чого знижено суму єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування на загальну суму 16589,35 грн, в т.ч. за 2013 рік - 5072,55 грн, за 2014 рік - 5535,99 грн, за 2015 рік - 5980,89 грн;

- порушення пункту 167.1 статті 167, підпункту 177.1, підпункту 177.2, підпункту 177.4, підпункту 177.7, підпункту 177.9, підпункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 111219,22 грн, в т.ч. за 2013 рік на суму 26909,15 грн, за 2014 рік на суму 20451,74 грн, за 2015 рік на суму 63858,33 грн;

- порушення підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобовязання по військовому збору за 2015 рік на загальну суму 6385,83 грн.

З огляду на матеріали справи акт перевірки направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 29.09.2018 та повернуто з відміткою пошти: «за відмовою адресата від держання» (а.с. 60).

На підставі Акту перевірки, відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 01.11.2016, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на загальну суму 139024,02 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, з яких за основним платежем 111219,22 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 27804,80 грн (а.с. 62);

- № НОМЕР_2 від 01.11.2016, яким ФОП ОСОБА_1 визначено суму грошового зобовязання з військового збору в сумі 9207,52 грн (а.с. 63).

Податкові повідомлення-рішення від 01.11.2016 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані особисто ОСОБА_1 03.11.2016 (а.с. 64).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернулась до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Пункт 177.1 статті 177 Податкового кодексу України передбачає, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми податків, зборів, які пов'язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов'язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

Зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов'язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат.

Згідно з п. 177.7 ст. 177 ПК України фізична особа - підприємець вважається податковим агентом працівника - фізичної особи, яка перебуває з нею у трудових, цивільно-правових відносинах, або будь-якої іншої фізичної особи щодо будь-яких оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) на користь такої особи.

Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем, який обрав іншу систему оподаткування доходів від провадження господарської діяльності, здійснюється за правилами, встановленими цим Кодексом (п. 177.9 ст. 177 ПК України).

Відповідно до пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України обєктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Так, відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з абзацем 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Відповідно ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

З акту перевірки вбачається та не заперечується позивачем, що основними постачальниками товару за період з 01.01.2013 по 31.12.2015 були: ТОВ «стерн Беверідж Трейдінг», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 43030,98 грн, TOB фірма «Антарес», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 11480,37 грн, TOB «Кронос Логістикс», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 8925.11 грн, ТОВ «Ашер», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 91397,38 грн, ТОВ Баядера Логістік», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 129433,62 грн, TOB «Українська дистрибуцій на компанія», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 39503,12 грн, TOB «Савсервіс Мова», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 75833,40 грн, ТОВ «Тедіс Україна», придбання товару, згідно накладних на загальну суму 397328,30 грн.

В ході перевірки відповідачем встановлено, що у період, який перевірявся було включено до складу валових витрат суми на придбання товарно-матеріальних цінностей, згідно накладних, але не підтверджені оплатою за даний товар, а саме банківськими виписками, платіжними дорученнями, касовими чеками.

Позивач підтверджуючи оплату товарно-матеріальних цінностей надає акти звірки взаєморозрахунків покупця та постачальника з ТОВ «Тедіс», ТОВ «Ашер», ТОВ «САВсервіс», ТОВ «Баядера», ТОВ «УДК». Крім того, позивачем в обґрунтування правомірності відображення витрат у деклараціях про доходи, додано копії квитанцій на придбання товарів, у період, що перевірявся, зокрема у ТОВ ТК Мегаполіс Україна, проте в матеріалах справи відсутні будь-які інші документи первинного бухгалтерського обліку щодо правовідносин ФОП ОСОБА_1 з вказаним постачальником (договір, накладні на придбання товару тощо). Також слід зазначити, що деякі копії квитанцій, наданих позивачем містять прізвище відправника коштів відмінне від «ОСОБА_1М.».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем документально не підтверджено витрати відображені у деклараціях про доходи у період, що перевірявся, чим порушив вимоги статті 177 Податкового кодексу України, що призвело до завищення валових витрат та заниження податку на доходи фізичних осіб. Як наслідок зазначеного порушення, позивачем було занижено і податкове зобов'язання з військового збору.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до п. 58.1, п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а як наслідок, необхідності відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1, вул. Шевченка, 38, м. Носівка, Носівський район, Чернігівська область, 17100, ІПН НОМЕР_3.

Відповідач: Ніжинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, вул. Поштова, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, .

Дата складення повного рішення суду - 19.10.2018.

Суддя Ю. О. Скалозуб