Справа № 295/12361/18
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Полонця С.М., секретаря с/з - Глущенко Я.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №764520 від 07.09.2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та закрити провадження у адміністративній справі, посилаючись на те, що поліцейський неправомірно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як він Правила дорожнього руху не порушував.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

10.10.2018 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та диск із відеозаписом події.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Чочишвілі Г.Г. 07.09.2018 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №764520, відповідно до якої ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 07.09.2018 року о 12 год. 10 хв. в м. Житомирі по вул. Небесної Сотні, 10 здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 (позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю») не перевозячи при цьому особу з інвалідністю та не маючи відповідного посвідчення і документу про інвалідність, чим порушив п.8.4 ґ), п.34.1.30 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частиною п'ятою статті 122 КУпАП.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 8.4 ґ) ПДР України інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Дорожня розмітка розділу 34.1.30 ПДР України позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак - Розпізнавальний знак «Інвалід» «Водій з інвалідністю».

Відповідно до ч.5 ст.122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, зважаючи на обов'язок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, відповідно до норми ч.2 ст.77 КАС України, та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача, вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Суд також виходить з норми ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

У позовній заяві позивач вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не міг об'єктивно розпізнати розмітку, а відповідний дорожній знак був відсутнім.

Разом з тим, з наданого суду представником відповідача відеозапису вбачається, що позивач не заперечував той факт, що він здійснив зупинку на місці стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів та просив обмежитись попередженням за вчинене, оскільки заїхав на місце для інвалідів поскільки не було куди далі їхати, так як перед ним стояла автівка і він звернув на ліво на парковку і тому не побачив знак парковки для інвалідів.

Таким чином, суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши докази здійснення ОСОБА_2 07.09.2018 року о 12 год. 10 хв. зупинки по вул. Небесної Сотні, 10 в м. Житомирі транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 на місці, яке позначено дорожньою розміткою 1.30 (позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю») не перевозячи при цьому особу з інвалідністю та не маючи відповідного посвідчення і документу про інвалідність, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись Правилами дорожнього руху України та своєю правосвідомістю, встановив порушення ОСОБА_2 вимог п.8.4 ґ), п.34.1.30 Правил дорожнього руху України та виніс законну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до інспектора поліції із клопотанням заслухати його свідків чи оглянути докази, які б спростували фіксування правопорушення відповідачем.

Позивач не зробив посилань на обставини та не надав відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, з чого можна було б зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст.20, 44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, ст. ст. 251, 283, 287, 288, 293 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Чочишвілі Г.Г. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 вересня 2018 року серії НК №764520, залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: