Справа № 826/16433/18
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 жовтня 2018 року м. Київ № 826/16433/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 (16600, АДРЕСА_1) до Головного управління Національної поліції у м. Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 28.02.2018 № 193 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з посади поліцейського сектору превенції відділу поліції на станції Київ-Пасажирський Солом'янського управління поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського сектору превенції відділу поліції на станції Київ-Пасажирський Солом'янського управління поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, починаючи з 28.02.2018 по дату поновлення на посаді.

08.10.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва складено акт від 08.10.2018 № 499, яким зафіксовано, що позивачем до позовної заяви не додано заяви про поновлення строку для звернення до суду.

16.10.2018 до суду від позивача надійшла заява, у якій останній просив суд визнати поважними причини пропуску ним строку для звернення до суду з даним позовом та поновити пропущений строк, встановлений законом.

Пунктом 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п'ятої вказаної статті Кодексу для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску місячного строку звернення до суду з даним позовом вказує, що зі спірним наказом відповідач його не ознайомив, трудова книжка та його військовий квиток знаходиться у відповідача. Стверджує, що з ним не було проведено остаточного розрахунку, а про своє звільнення зі служби в поліції останньому стало відомо від знайомих. Зазначає, що 05.09.2018 адвокатом було отримано спірний наказ, проте підстави його прийняття позивачеві не відомі, позаяк останній не ознайомлений з висновком службового розслідування.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2018 до нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.03.2018, а ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22.03.2018 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби до 22.05.2018.

Суд звертає увагу, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Додатково суд звертає увагу і на практику Європейського суду з прав людини. У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Так, до позовної заяви позивачем додано адвокатський запит від 13.08.2018 та відповідь Головного управління Національної поліції у м. Києві від 20.08.2018 № 92-аз/125/15/01-2018.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме 05.09.2018 адвокатом останнього отримано відповідь Головного управління Національної поліції у м. Києві від 20.08.2018 № 92-аз/125/15/01-2018.

Крім того, до позовної заяви позивачем не додано копії рішень судів, якими були застосовані запобіжні заходи до останнього.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Наведені обставини позбавляють суд можливості встановити початок перебігу строку звернення до суду з даним позовом та, відповідно, надати оцінку поважності причин пропуску позивачем місячного строку звернення до суду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду доказів на підтвердження обґрунтованості причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (16600, АДРЕСА_1) залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Катющенко