Справа № 335/4213/18
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2018-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4213/18 2-а/335/189/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту Національної поліції ОСОБА_3, третя особа: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20 березня 2018 року серії ЕАА № 331465,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 3-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту Національної поліції ОСОБА_3, третя особа: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 20.03.2018 року серії ЕАА № 331465.

В обґрунтування поданого позову, позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення ним нібито адміністративного правопорушення.

Також, посилається на процесуальні порушення допущені відповідачем, зокрема на порушення вимог статтей 7, 278, 279 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, на не здійснення належної підготовки до розгляду справи, не повідомлення хто розглядає справу, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не розяснення йому його прав та обовязків поліцейським, не дослідження всіх доказів у справі, не вирішення заявленого клопотання про допит свідків, тощо.

З наведених вище підстав просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.03.2018 року серії ЕАА № 331465 за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В судовому позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Як пояснив суду позивач, під час спілкування з відповідачем, в присутності в тому числі свідків, він повідомляв, що перетнув перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, виключно з метою крайньої необхідністю, а саме відвернення небезпеки для його сімї, яка перебувала в автомобілі, так як автомобіль не оснащений системою відвернення заносу (АБС), а на дорозі була ожеледиця, та підїжджаючи до перехрестя вулиць Українська, Поштова, він впевнився у безпечному для інших учасників його переїзді, та не вдавлюючись до гальмування, що без сумніву викликало б занос автомобіля, прийняв рішення безпечно для всіх учасників руху проїхати перехрестя, після чого був зупинений відповідачем. Під час спілкування, на вимогу відповідача та інших працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 предявив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджує показами свідків, які перебували в його автомобілі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, наполягав на тому, що постанова, яка була винесена ним щодо ОСОБА_1 була складена останнім правомірно та розглянута згідно чинного законодавства.

Після оголошеної судом перерви відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 205 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого просив у позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні сторони, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши наявні у справі докази та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Судом встановлено, що 20.03.2018 року інспектором 3-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту Національної поліції ОСОБА_3 складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 331465, в якій зазначено, що 20.04.2018 року о 20 годині 52 хвилині, в м. Запоріжжі на перехресті вул. Українська та вул. Поштова, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофору, в ході перевірки документів водій не предявив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 а Правил дорожнього руху

Враховуючи викладене, відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП, зокрема, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не предявила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на усталену прецедентну практику Європейського суду з прав людини (справи «Гурепка проти України» («Gurepka v. Ukrain», 06.09.2005 року, no. 61406/00), «Гурепка проти України (№ 2)» «Gurepka v. Ukraine (no. 2)», 08.04.2010 року, no. 38789/04), «Лучанінова проти України» ("Luchaninova v. Ukraine", 09.06.2011 року, no. 16347/02), «Вєренцов проти України» («Vyerentsov v. Ukraine», 11.04.2013 року, no. 20372/11) та інші), який тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, національні органи влади мають дотримуватися закріплених у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантій: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Суд звертає увагу, що сама по собі постанова про притягнення особи до відповідальності не може без підтвердження іншими доказами свідчити про встановлення факту порушення позивачем ПДР.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем ПДР відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події із ненаданням притягуваним посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та інших витребуваних документів.

Однак відеозапис, у якому було б зафіксовано порушення притягуваним ПДР, поліцейським суду надано не було. Як вбачається з листа Управління патрульної поліції в Запорізькій області від 04.04.2018 року № к-655/41/32/03-2018, порушення, що інкримінується ОСОБА_1, фіксувалося відеозаписом нагрудного реєстратора поліцейського.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а відтак будь яких сумнівів з приводу наявності вини позивача ОСОБА_1 відсутні, оскільки наявні у справі докази, а саме покази свідків та постанова не дає підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Будь-які інші докази вчинення притягуваним адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Відповідач, незважаючи на покладення на нього статтею 77 КАС України обовязку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не виконав його та не надав належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності своїх дій та оскарженого рішення.

Враховуючи, що працівником поліції не було надано суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, правомірності своїх дій, суд вважає, що дії інспектора Єресько Р.О. щодо складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача є протиправними, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адмінстративний позов ОСОБА_1, задовольнити.

Визнати дії інспектора 3-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту Національної поліції ОСОБА_3 щодо складання постанови серії ЕАА № 331465 від 20.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, протиправними.

Постанову серії ЕАА № 331465 від 20.03.2018 року, яка ухвалена інспектором 3-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту Національної поліції ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 вересня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2018 року.

Суддя: В.О. Макаров