Справа № 127/24087/18
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/428/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Войтенко А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом адвоката ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_1 до командира роти № 2 батальйону Управління ПП у м. Вінниці лейтенанта поліції ОСОБА_4 (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.08.2018 р. відповідачем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову ЕАВ № 583618 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 28.08.2018 року о 10 год. 48 хв. керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-benz c 180» державний номерний знак RJA 55597 на автодорозі М21 «Виступовичі-Могилів-Подільський» 277 км. рухався у крайній лівій смузі при вільній правій крайній смузі, чим порушив п. 11.5. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано, а відео, яке зафіксоване на телефоні у відповідача не є належним доказом у справі. Під час розгляду справи відповідачем було одразу винесено постанову на місці вчинення правопорушення, що в свою чергу є грубим порушенням вимог чинного законодавства. Крім того, під час розгляду справи та винесення постанови не були зясовані всі обставини справи, не враховано помякшувальні обставини, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Також, інспектором були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, а саме позивачу не було надано для ознайомлення матеріали справи в яких містились докази на підставі яких його було притягнуто останнього до адміністративної відповідальності.

Позивач звертає увагу на те, що інспектор при розгляді справи не врахував той факт, що він віз пасажира до лікарні на після операційне обстеження та зняття швів, а саме не виявив бажання перевірити медичні документи та не врахував дану обставину як таку, що помякшує відповідальність. На підставі викладеного просить позовну заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позовну заяву задовольнити.

ПредставникОСОБА_2 в судовому засіданні просила в задоволенні позовної заяви відмовити, а також надала до суду відзив на позовну заяву з якого вбачається, що під час патрулювання 28.08.2018 року командиром роти № 2 батальйону Управління ПП у м. Вінниці лейтенантом поліції ОСОБА_4 було виявлено, що водій ОСОБА_1 о 10 год. 48 хв. керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-benz c 180» державний номерний знак RJA 55597 на автодорозі М21 «Виступовичі-Могилів-Подільський» 277 км. рухався у крайній лівій смузі при вільній правій крайній смузі, чим порушив п. 11.5. ПДР. Порушення водієм вищевказаних ПДР підтверджується відеозаписом, який долучений до відзиву на позовну заяву. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем, було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 583618 від 28.08.2018. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штраф у розмірі 425 гри. шляхом винесення постанови. На думку представника відповідача розгляд справи здійснювався відповідно до вимог КУпАП. На підставі викладеного просить в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КАС України розгляд адміністративної справи в судовому засіданні здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

25.09.2018 року ухвалою суду позовна заява сторони захисту залишена без руху та запропоновано останній усунути недоліки позовної заяви. 09.10.2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою від 10.10.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою преставника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 до командира роти № 2 батальйону Управління ПП у м. Вінниці лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Із матеріалів справи вбачається, що під час патрулювання 28.08.2018 року на автодорозі М21 «Виступовичі-Могилів-Подільський» 277 км., командиром роти №2 БУПГТ у Вінницькій області ДПП ОСОБА_4 було виявлено факт порушення водієм транспортного засобу марки «Mercedes-benz c 180» державний номерний знак RJA 55597 п.п. 11.5 ПДР України, у звязку з чим інспектором було здійснено зупинку даного транспортного засобу.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено командиром роти № 2 батальйону Управління ПП у м. Вінниці лейтенантом поліції ОСОБА_4

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Саме на це і звертає увагу Конституційний суд України у вказаному рішенні та зазначає, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст. 258 КУпАП внесені зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме: фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до розділу IV пункту 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853 в якому зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі.

З метою додержанням вищезазначених норм права, 28.08.2018 року командиром роти № 2 батальйону Управління ПП у м. Вінниці лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 583618, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 28.08.2018 року о 10 год. 48 хв. керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-benz c 180» державний номерний знак RJA 55597 на автодорозі М21 «Виступовичі-Могилів-Подільський» 277 км. рухався у крайній лівій смузі при вільній правій крайній смузі, чим порушив п. 11.5. ПДР, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Підпунктом 11.5 Правил дорожнього руху України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Підпункт 11.5 ПДР України відноситься до пункту 11 Правил дорожнього руху України, який має назву «Розташування транспортних засобів на дорозі.

Дана вимога Правил дорожнього руху введена для чіткого розяснення порядку руху дорогами, які мають більше однієї смуги для руху в одному напрямку. Вона базується на принципах руху якомога ближче до правого краю проїзної частини.

Частина друга статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З відеодиска, який був наданий відповідачем та оглянутий судом під час судового засідання, вбачається, що позивач рухався на дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку зайнявши крайню ліву смугу при вільній правій за відсутності винятків, які зазначені в даному підпункту. Наданий диск підтверджує факт порушення позивачем вимог п. 11.5 ПДР України.

Твердження позивача про те, що вищевказане відео не є належним доказом, суд оцінює критично з наступних підстав.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами.

Відповідно до ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи) та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам'яті, телефонах), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Також в постанові Верховного суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 зазначено, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у тому випадку, коло воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Отже, наведене свідчить про те, що відео, яка було надане відповідачем є належним доказом, оскільки воно містить інформацію щодо предмета доказування. Крім того, відповідно до вищевказаної норми права інспектор може використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

В позовній заяві сторона захисту зазначає, що під час розгляду справи були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, а саме право ОСОБА_1 ознайомлюватись з матеріалами справи та користуватись юридичною допомогою, дане твердження суд оцінює критично, оскільки з відео оглянутого в судовому засіданні вбачається, що відповідач запропонував позивачеві проглянути відеозапис, однак останній відмовився. Що стосується права користуватись юридичною допомогою адвоката, дане право також не було порушено, оскільки адвокат ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_1 була присутня під час розгляду даної справи, що підтверджується відеодисками наданими як відповідачем так і позивачем.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що відповідачем при накладенні стягнення не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також не надано належної оцінки обставинам, що помякшують відповідальність, а саме тому, що позивач віз свого пасажира в лікарню на після операційне обстеження та зняття швів, суд оцінює критично, оскільки відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху дані обставини не враховуються.

Положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з'ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення командиром роти № 2 батальйону Управління ПП у м. Вінниці лейтенантом поліції ОСОБА_4 було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Судові витрати не підлягають відшкодуванню, у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 122, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову адвоката ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_1 до командира роти № 2 батальйону Управління ПП у м. Вінниці лейтенанта поліції ОСОБА_4 (місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя