Справа № 810/6354/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

16 жовтня 2018 року

справа №810/6354/14

адміністративне провадження №К/9901/6499/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року у складі судді Лисенко В.І. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у складі суддів Федотова І.В., Ісаєнко Ю.А., Оксененко О.М. у справі №810/6354/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Евроспортарендбуд» до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

07 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Евроспортарендбуд» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними дій податкового органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, визнання протиправними дій податкового органу щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Товариства у відносинах з контрагентом-постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Полморіт» та контрагентом-покупцем Приватним акціонерним товариством «Новокраматорський Машинобудівний Завод» за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року здійснених на підставі акту від 22 травня 2014 року за №1185/10-08-22-01/38757915 та зобов'язання податкового органу вилучити з інформаційної системи «Податковий блок» інформацію про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства, зобов'язання податкового органу відновити в інформаційній системі «Податковий блок» показники податкової звітності з податку на додану вартість Товариства за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року, заборонити податковому органу використовувати відомості, що зазначені в акті перевірки від 22 травня 2014 року №1185/10-08-22-01/38757915 при написанні актів перевірок інших підприємств, а також надавати копію цього акту у будь-якому вигляді іншим територіальним підрозділам Міністерства доходів і зборів України та правоохоронним органам (з урахуванням уточнених позовних вимог).

08 грудня 2014 року постановою Київського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року, позов задоволено частково, визнані протиправними дії податкового органу щодо коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість Товариства у відносинах з контрагентом-покупцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Полморіт» та Приватним акціонерним товариством «Новокраматорський Машинобудівний завод» за період з 01 січня 2014 року по 30 березня 2014 року, зобов'язано податковий орган вилучити з інформаційної системи «Податковий блок» інформацію про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства та відновити в інформаційній системі «Податковий блок» показники податкової звітності з податку на додану вартість Товариства за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14 квітня 2015 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи шляхом відтворення частини акту перевірки та нормативно - правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм статей 3, 42 Господарського кодексу України, статей 14, 138, 139, 157, 193, 198, 201 Податкового кодексу України, статей 2, 22, 57,119, Бюджетного кодексу України та статей 7-11, 13, 69, 86, 87, 94, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

17 квітня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №810/6354/14 з Київського окружного адміністративного суду.

03 червня 2015 року Товариством надані заперечення на касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, у яких позивач зазначає, що касаційна скарга за своїм обґрунтуванням не має жодного відношення до предмету спору, містить посилання на взаємовідносинами з Приватним підприємством «Транс-Атлантіка Сервіс», з яким позивач жодних відносин ніколи не мав, доводить що касаційна скарга містить лише посилання на норми податкового законодавства без зазначення суті їх неправильного застосування, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

22 січня 2018 року справа №810/6354/14 та матеріали касаційного провадження К/9901/6499/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, яка перебуває на податковому обліку податкового органу.

Відповідачем 19 травня 2014 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з ПАТ «Новокраматорський Машинобудівний Завод» за період з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року, за результатами якої складено акт від 22 травня 2014 року №1185/10-08-22-01/38757915 (далі - акт перевірки) та здійснено на його підставі коригування податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача в Інформаційній системі «Податковий блок» шляхом анулювання податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача за період перевірки.

Суди попередніх інстанцій частково задовольняючи адміністративний позов дійшли висновку про те, що відповідач неправомірно здійснив коригування показників податкової звітності позивача в інформаційній системі «Податковий блок», висновуючись на системному аналізі положень підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, підпунктів 61.1.2 пункту 61.1 статті 61, пункту 62.1 статті 62, статті 74, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1 та 79.2 статті 79, пункту 83.1 статті 83, пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, виходячи з якого встановили, що податковим законодавством регламентовано повноваження податкових органів проводити документальні невиїзні перевірки платників податків за наявності підстав, визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 цього кодексу.

Дії податкового органу зі складання акту за результатами проведеної перевірки та висновки цього акту до моменту прийняття відповідного рішення не створюють для платника податків жодних правових наслідків та, водночас, не зумовлюють виникнення у податкового органу права здійснювати коригування податкових зобов'язань платника у відповідних системах бази «Податковий блок» на підставі такого акту.

Звернення податкового органу до позивача із запитами про надання пояснень та їх документального підтвердження від 24 березня 2014 року №1335/10/2200/2008 (за січень 2014 року) та від 07 травня 2014 року №1963/10/10-08-22-01/2517 (січень-березень 2014 року), пов'язані виключно з призначенням та проведенням перевірки позивача, складанням акту за її результатами із наведенням у ньому відповідних висновків та не є кінцевим результатом реалізації суб'єктом владних повноважень своєї компетенції, а становлять лише процес її реалізації, який зафіксовано в акті перевірки.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що коригування показників податкової звітності Товариства у відповідних системах бази «Податковий блок» вказує на протиправність дій податкового органу та доводить необхідність поновлення порушених прав платника податків шляхом зобов'язання відповідача вилучити з інформаційної системи «Податковий блок» інформацію про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства та відновити в ній скориговані показники податкової звітності Товариства.

Доводи відповідача щодо наявності у податкових органів повноважень здійснювати коригування показників податкової звітності платників податків є неприйнятними з огляду на їх невідповідність положенням Податкового кодексу України.

Суд вважає, що визнання недостовірними показників податкової декларації платника податків у інший спосіб, ніж винесення податкового повідомлення-рішення, чинним законодавством не передбачене. Не прийняття (та неможливість прийняття) податкового повідомлення - рішення за результатами не проведеної перевірки, відсутність підстав для внесення до бази даних інших відомостей ніж зазначені Товариством у поданій ним податковій декларації з податку на додану вартість за січень-березень 2014 року, обумовлює протиправність вчинених відповідачем дій та доводить порушення способу реалізації податковим органом владних управлінських функцій.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження податковим органом з оцінкою обставин справи судами попередніх інстанцій. Це питання знаходиться поза межами перегляду судом касаційної інстанції відповідно до положень статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі №810/6354/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер