Справа № 818/2319/18
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2018 р. Справа № 818/2319/18
Сумський окружний адміністративний суд в особі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву представника ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі № 818/2319/18 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про визнання протиправними і скасування припису та постанови,-
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 задоволено адміністративний позов ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про визнання протиправними і скасування припису та постанови. Визнано незаконним та скасовано припис № 25, виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради 15 травня 2018 року товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко", про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Визнано незаконною та скасовано постанову № 6-232/29.01-12 про застосування штрафу до ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" в сумі 158 580 грн за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесену 31 травня 2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради. Стягнуто з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради на користь ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" понесені витрати на сплату судового збору в загальній сумі 5197,90 грн.

01.10.2018 до суду надійшла заява представника ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради на користь ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" суму судових витрат на правничу допомогу в розмірі 15 500 грн (а.с. 87).

У судове засідання представники сторін не з'явилися, про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового судового рішення повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу в сумі 15 500 грн підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з вимогами ч.ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У такому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України гарантовано свободу договору, тобто відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076) адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 6, ст. 17 Закону № 5076, є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в поєднанні з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги.

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер (ч. 1 ст. 26 Закону № 5076).

Статтею 30 Закону № 5076 визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На виконання наведених положень КАС України представник позивача надав до суду: копію договору про надання правової допомоги від 16.12.2015, укладений між адвокатським бюро "Галімон компанії Федорченко" та ТОВ "БВК компанія "Федорченко" (а.с. 88-91), копію акта про приймання-передачі наданих послуг правової допомоги 27.09.2018 (а.с. 92), платіжне доручення від 01.10.2018 № 3923 (а.с. 93), яким підтверджується переказ коштів на суму 15 500 грн від ТОВ "БВК компанія "Федорченко" на рахунок АБ "Галімон компанії Федорченко". Крім того, в матеріалах справи містяться ордер адвоката серії СМ № 14/06-03 (а.с. 35) та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.05.2015 серії СМ № 000421 (а.с. 36). Суд зазначає, що до суду не було надано витягу з Єдиного реєстру адвокатів України на підтвердження державної реєстрації адвокатського бюро "Галімон компанії Федорченко".

З метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв'язку з розглядом даної справи, представник позивача надав копію акта про приймання-передачі наданих послуг правової допомоги 27.09.2018, в якому вказано обсяг наданих послуг, а саме:

- складення та направлення відповідачу та до суду позовної заяви (5 000 грн);

- складення та направлення відповідачу та до суду заяви про забезпечення позову (2 000 грн);

- участь виконавця 18.07.2018 з 11-00 год. по 11-30 год. в судовому засіданні у цій справі (1 400 грн);

- участь виконавця 10.09.2018 з 10-00 год. по 11-00 год. в судовому засіданні у цій справі (1 400 грн);

- проведення консультацій з працівниками ТОВ "БВК компанія "Федорченко", збирання доказів на вимогу суду (800 грн);

- складення та направлення до суду заяви від 25.09.2018 № 09/824 про надання доказів на вимогу суду (500 грн);

- участь виконавця 26.09.2018 з 14-00 год. по 15-00 год. в судовому засіданні у цій справі (1 400 грн);

- винагорода виконавця за винесення рішення судом на користь замовника згідно з п. 4.1 договору про надання правової допомоги від 16.12.2015 (3 000 грн).

Загальна сума послуг, наданих виконавцем замовнику за договором про надання правової допомоги від 16.12.2015 у ході розгляду справи № 818/2319/18, становить 15 500 грн.

Суд зазначає, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Критеріями, якими слід керуватися адвокатам (представникам) при визначенні гонорару, є саме час, який витрачається на підготовку до судового засідання, отримання доказів та на участь у судових засіданнях на підставі вартості послуг, що склалася у певному місті (регіоні).

Із акта про приймання-передачі наданих послуг правової допомоги 27.09.2018 вбачається, що в ньому вказано лише обсяг наданих послуг та вартість їх, але не вказано кількість робочого часу, використаного адвокатом для складення позовної заяви, заяви про забезпечення позову, заяви про надання доказів, проведення консультацій з працівниками ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко".

Крім того, суд вказує на те, що в акті недостовірно зазначено тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат. Протоколами судових засідань (а.с. 62, 66 80) підтверджується, що 18.07.2018 судове засідання тривало 20 хв., 10.09.2018 - 34 хв., 26.09.2018 - 47 хв.

Зі змісту статті 134 КАС України, впливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу, в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в ч. 5 цієї статті. Тобто суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано в кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Водночас, дослідивши матеріали справи, акт про надані послуги професійної правничої допомоги від 27.09.2018 та, враховуючи, що дана адміністративна справа, що розглядалась, за своїм предметом та суб'єктним складом відповідача подібна до справ № 818/2388/418, № 1840/2867/18, участь у якій також приймає адвокат Галімон Н.А, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову та значення справи для сторони, суд вважає, що справа не потребувала значних затрат часу, підготовка цієї справи не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

На переконання суду, визначена в договорі та акті про надані послуги професійної правничої допомоги оплата за підготовку та складання документів є необґрунтованою, оскільки вартість наданих послуг значно завищений, а вартість наданих послуг з підготовки позовної заяви та заяви про забезпечення позову, яка частково повторює зміст позовної заяви не може бути однаковою.

Крім того, навіть з назви адвокатського бюро "Галімон компанії Федорченко" вбачається, що діяльність адвокатського бюро направлена на захист прав саме ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко".

Суд зазначає, що при визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Отже, у даному випадку заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 15 500 грн не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а тому суд дійшов висновку, що на користь позивача належить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 грн

Керуючись ст. ст. 143, 252, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ТОВ "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про визнання протиправними і скасування припису та постанови задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 8-А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" (40022, м. Суми, вул. Тополянська, 26/1, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 500 грн (п'ять тисяч п'ятсот гривень).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал