Справа № 140/2081/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

22 жовтня 2018 року

Луцьк

Справа № 140/2081/18

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство - Луцьк» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство - Луцьк» (ТзОВ «АТП-Луцьк») звернулось з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 18 квітня 2018 року №226-1 «Про розірвання договору на перевезення пасажирів з ТзОВ «АТП-Луцьк».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, у зв’язку із чим у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити з огляду на таке.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як передбачено пунктами 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Як слідує із тексту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, 06 березня 2015 року між Виконавчим комітетом Луцької міської ради та ТзОВ «АТП-Луцьк» було укладено договір №29 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, відповідно до якого товариству (перевізнику) надано право на перевезення пасажирів за маршрутами №31 «ТЦ «Слон» - Боголюби (філія обллікарні)», №47 «Карбишева - Боголюби (філія обллікарні)» та визначено рухомий склад для роботи на даному маршруті, а саме автобуси, зазначені у Додатку до договору. 24 лютого 2017 року була укладена додаткова угода до договору від 06 березня 2015 року.

Рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 квітня 2018 року №226-1, яке оскаржує позивач, було розірвано з 27 квітня 2018 року договір від 06 березня 2015 року №29 на перевезення пасажирів у місті Луцьку з перевізником ТзОВ «АТП-Луцьк».

Таким чином, ТзОВ «АТП-Луцьк» (перевізник за договором на перевезення пасажирів) не погоджується з рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради (організатора за договором на перевезення пасажирів) щодо розірвання договору від 06 березня 2015 року №29 на перевезення пасажирів у м. Луцьку, у зв’язку з чим звернувся з даним позовом.

Як передбачено частиною першою статті 31 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (Закон № 2344-ІІІ), відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

За приписами статті 7 Закону № 2344-ІІІ забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону № 2344-ІІІ договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п'яти років (частина перша статті 43, частина п’ята статті 44 Закону № 2344-ІІІ).

Згідно із пунктом 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081, організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов'язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Як визначено частиною третьою статті 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

На підставі викладеного слід дійти висновку, що договір № 29 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 06 березня 2015 року, укладений між Виконавчим комітетом Луцької міської ради та ТзОВ «АТП-Луцьк», є господарським договором, оскільки його обов’язкове укладення передбачено частиною першою статті 31, частиною першою статті 42 Закону № 2344-ІІІ та пунктом 53 Порядку № 1081, а зміст договору складають, зокрема, права та обов’язки автомобільного перевізника при здійсненні господарської діяльності з надання послуг щодо перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. При цьому у даному випадку суб'єкт владних повноважень - Виконавчий комітет Луцької міської ради діє як учасник договірних правовідносин та владних управлінських функцій не здійснює.

Як встановлено частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено предметну юрисдикцію господарських судів. Так, відповідно до пунктів 1, 10 частини першої вказаної статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Отже, з урахуванням наведеного та враховуючи суть спірних правовідносин та суб'єктний склад, справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, з наведених вище мотивів у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

За подання даного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1841,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18 жовтня 2018 року №340. Разом з тим, відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 248, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство - Луцьк» до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз’яснити позивачу, що даний спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, а також, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п’ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк