Справа № 726/1734/18
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1734/18
Провадження №2-а/726/43/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ї роти батальйону УПП в Чернівецькій області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, до інспектора 2-ї роти батальйону УПП в Чернівецькій області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення в якому вказує, що постановою ЕАВ № 516219 від 04.08.2018 року на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає вказану постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що відомості вказані в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності, інспектором порушено порядок розгляду справи. На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення ЕАВ № 516219 від 04.08.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов в якому вказує, що позивач, 04.08.2018 року по вул. Руській керуючи автомобілем «Мерседес Бенс» порушив вимоги п. 8.7.3. ґ ПДР України та здійснив проїзд на заборонний жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого стосовно позивача було складено постанову та накладено адміністративне стягнення. Позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши заяву позивача, вислухавши пояснення представника позивача, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення ЕАВ № 516219 від 04.08.2018 року, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенс» у м. Чернівці по вул. Руській, 1943, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ґ ПДР України.

Згідно п. 8.7.3. в, ґ ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення:

- зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

- жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем було надано для дослідження в судовому засіданні відеозапис із нагрудної камери працівника поліції (відеореєстратора).

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису подій, які мали місце 04.08.2018 року близько 6 години 18 хвилин на перехресті вулиць Руської та Винниченка встановлено, що автомобіль «Мерседес Бенс», під керуванням ОСОБА_1 рухався по вул. Руській на регулюваному пішохідному переході. Стоячий обабіч дороги, в попутному напрямку до руху автомобіля «Мерседес бенс», тролейбус, частково закриває огляд вказаного перехрестя. Однак видно, що в момент здійснення світлофором зеленого миготливого сигналу, вказаний автомобіль вже завершував проїзд перехрестя, а тому водій ОСОБА_1 не міг порушити вимоги п. 8.7.3.ґ ПДР України та проїхати вказане перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора.

Окрім того, відповідно до п.16.8.ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (БсІїтаиЬгег) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чинов, в судовому засіданні було встановлено, що здійснюючи проїзд перехрестя вулиць Руської та Винниченка, водій ОСОБА_1 не порушував ПДР України, а тому складена стосовно нього постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, та на підставі ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, ч. 5, 6 ст. 122, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП, ст. ст. 72-77, 245-246, 286, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 516219 від 04.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором роти № 2 батальйону УПП в Чернівецькій області сержантом поліції ОСОБА_2 та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_3