Справа № 1540/3835/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3835/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м.Одеса

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Гуманенко В.О.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд,-

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3, в якому позивач просить суд (з урахуванням уточнення позовних вимог від 03.08.2018 року) визнати протиправними дії Управління Укртранбезпеки в Одеській області щодо складання ОСОБА_1 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0003049 від 09 травня 2018 року та розрахунку б/н плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до ОСОБА_1 №0003049 від 09 травня 2018 року; визнати протиправним та скасувати розрахунок б/н плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до ОСОБА_1 №0003049 від 09 травня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області 9 травня 2018 року у пункті габаритно-вагового контролю А/Д М-05 «Київ-Одеса» (км 450+500м) був проведений габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля НОМЕР_1 з причепом марки MAXILODE, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить Позивачу. За результатами проведення контролю складено ОСОБА_1 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0003049 від 9 травня 2018 року, на підставі якого проведено Розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата у розмірі 4074,10 євро. Під час складання акту та розрахунку плати за проїзд відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством України з огляну на наступне. На час складання розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів про перевищення нормативних вагових параметрів від 09.05.2018 року, не було затверджено методику визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь ( осі) транспортного засобу. Враховуючи відсутність на час складання розрахунку плати за проїзд методики визначення параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, представник позивача вважає, що у відповідача були відсутні на час виникнення спірних правовідносин правові підстави визначення перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу та відповідно складання розрахунку плати за проїзд за перевищення вагових параметрів. Також представник зазначив, що вимога водія транспортного засобу, ОСОБА_4, про надання документів про державну метрологічну атестацію зазначеного вимірювального приладу та документу про проведення перевірки вимірювального приладу, свідоцтва про державну метрологічну атестацію на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у режимі зважування у русі, була проігнорована працівниками відповідача, а це є порушення пунктів 12 і 13 Порядку № 879. В якості підтвердження факту проведення зважування транспортного засобу видається чек зважування. На чеку № 485202 відсутні ПІБ оператора та/або іншої уповноваженої особи, що проводили зважування. Даний чек не підписаний та не зрозуміло ким виданий. Крім того, у чеку зважування відсутня інформація про швидкість руху транспортного засобу, що унеможливлює встановлення, в якому стані знаходився транспортний засіб при зважуванні (у стані спокою або ж у русі). З копії чека неможливо встановити, на якому пункті стаціонарному або пересувному та на яких саме вагах проводилось зважування. Таким чином, на думку представника позивача, неможливо вважати дані зазначені в чеку достовірними. Представник зазначив, що оскільки Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 9 травня 2018 року та ОСОБА_1 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 0003049 від 9 травня 2018 року з Розрахунком до нього є похідними, так як їх складено на підставі чеку зважування зазначені документи не можуть, так само вважатися достовірними, і такими, які б окремо від чеку підтверджували факт осьового перевантаження транспортного засобу. Так само, на довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю відсутній час її складання, що суперечить нормам п.18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. Загальна маса транспортного засобу, відповідно до чеку зважування склала 50600кг, що на 6600 кг перевищує нормативно допустиму масу (44000кг), тоді як загальна вага вантажу повинна складати 34185кг. Ці показники не можуть відповідати дійсності, оскільки відповідно до товарно-супровідних та комерційних документів, а саме СМР № 19 від 07.05.2018 року (гр.11) та митної декларації МД-2 (гр.35) загальна вага вантажу складає 26000кг і не може перевищувати на 8185 кг. Як зазначає представник позивача, наведені документи були надані водієм для огляду представникам відповідача на місці здійснення габаритно-вагового контролю. Крім того, представник позивача вказує на відсутність всіх необхідних документів, які підтверджують повноваження посадових осіб на проведення рейдової перевірки та здійснення габаритно-вагового контролю, що, на думку представника позивача, прямо суперечить п.п. 12,13 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567. В акті про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів №0003049 від 09 травня 2018 року, відповідачем зазначений маршрут с. Стягайлівка, Сумська обл. м. Одеса, та відповідно відстань - 861 км. З даних сайту Della, яким керується відповідач відстань складає 851 км. Різниця становить 10 км, що підтверджує невідповідність зазначених показників при складанні акта та нарахуванні плати за проїзд. Довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09 травня 2018 року та акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів № 0003049 від 09 травня 2018 року з розрахунком до нього були складені за відсутності водія. На момент здійснення габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу про перевищення габаритно-вагових норм не повідомляли, та не затримували для складання відповідних актів.

Ухвалою суду від 06.08.2018 року відкрито провадження у справі №1540/3835/18. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.08.2018 року.

Підготовче засідання 20.08.2018 року відкладено на 12.09.2018 року за клопотанням представника відповідача для надання часу підготувати відзив на адміністративний позов.

29 серпня 2018 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками (вх.№ЕП/4799/18), в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача зазначив наступне. 09.05.2018 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці а/д М-05 «Київ-Одеса» (450км+500м), згідно направлення на перевірку від 05.05.2018 року № 026266, було здійснено перевірку транспортного засобу марки RENAULT, д/н НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 Після проведеного зважування було виявлено перевищення вагових параметрів на одиночну ось, строєну ось та перевищення вагових параметрів загальної маси транспортного засобу. За результатами зважування було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №049146 від 09.05.2018 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0003049 від 09.05.2018 року, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.05.2018 року, та розрахунок до акту №0003049 від 09.05.2018 року. Згідно вищезазначеного акту №0003049 від 09.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати габаритно-вагового контролю, позивачем допущено перевищення вагових параметрів на одиночну вісь, замість допустимих 11 тонн (+-2% похибки) навантаження становило 15280 кг, тобто на 4 тонни 280. кг більше дозволених нормативів, допущено перевищення вагових параметрів на строєну вісь замість допустимих 24 тонн(+-2% похибки) навантаження становило 72280 кг, тобто на 3 тонни 280 кг більше дозволених нормативів. Також, позивачем допущено перевищення вагових параметрів на загальну масу транспортного засобу, замість допустимих 44 тонн (+-2% похибки) навантаження становило 50600 кг. тобто на 6 тонни 600 кг більше дозволених нормативів. Щодо методики проведення габаритно-вагового контролю представник відповідача зазначив, що на момент проведення перевірки 09.05.2018 року пункт про методику (п.19 Порядку №671) був виключений.Також зазначив, що на момент здійснення перевірки (09.05.2018 року), ваги були в справному стані, про що свідчить Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2559-МХ, яке чинне з 16.06.2017 р. до 16.06.2018 року. В тексті самого свідоцтва зазначено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010. Тому твердження Позивача про невідповідність ваг, є безпідставними та не доведеними. Посилаючись на положення пунктів 30, 31, 31-1 Порядку №879 представник відповідача зазначив, що до базису розрахунку плати за проїзд транспортним засобом взято: відстань перевезення - 861 км., плату за проїзд за перевищення нормативних параметрів 1,577 евро/км, коефіцієнт збільшення плати за проїзд: К=3. Таким чином, розмір плати за проїзд транспортним засобом складає 4074,10 євро (П=1,577х861х3, де1,577 = (0,200+0,837+0,540), П =4074,10 євро), та зроблений розрахунок є правильним і законно складеним.

05 вересня 2018 року від представника позивача до суду надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи з додатками (вх.№25904/18).

12 вересня 2018 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ЕП/5054/18), в якій, не погоджуючись з доводами представника відповідача, представник позивача зазначив, що зважувальний чек повинен містити дані про автомобіль (державний номер транспортного засобу), до якого застосовується габаритно-ваговий контроль. В чеку № 485202 зазначені неповні відомості про вантажний автомобіль, а саме марка Renault та державний номер НОМЕР_3. Таким чином, на думку представника позивача, відповідачем не була врахована наявність напівпричіпа контейнеровоз марки MAXILODE, реєстраційний номер НОМЕР_2, в якому знаходився вантаж. Відповідачем до відзиву на позовну заяву були додані копії документів, а саме направлення на рейдову перевірку № 026266 від 05.05.2018 року та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2559-МХ від 16.06.2018 року. Направлення на рейдову перевірку № 026266 від 05.05.2018 року не містить відомостей про оператора вагового комплексу, який засвідчив своїм підписом Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09 травня 2018 року. На думку представника позивача, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не є доказом того, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснювався саме цим ваговим комплексом. При цьому, представник позивача вважає, що відповідачем при здійсненні розрахунку не враховано частину 2 п. 31.1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879, яким встановлено, що у разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Враховуючи вищевикладене представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Підготовче засідання, призначене на 12.09.2018 року, перенесено на 01.10.2018 року у звязку з перебуванням судді Аракелян М.М. у відпустці з 10.09.2018 року по 14.09.2018 року включно.

14 вересня 2018 року від представника позивача до суду надійшли додаткові докази по справі (вх.№ЕП/5112/18).

Ухвалою суду від 01.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.10.2018 року.

Судове засідання, призначене на 04.10.2018 року, за клопотанням представника позивача перенесено на 09.10.2018 року.

У судовому засіданні 09.10.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_3 з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши надані учасниками справи пояснення та оцінивши докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, марки RENAULТ, модель MAGNUM 480, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF611GTA000109556, реєстраційний номер НОМЕР_3, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №040842 та власником транспортного засобу спеціалізований напівпричіп К/ПР контейнеровоз-Е, марки MAXILODE, модель ST-303A, 1995 року випуску, номер шасі (кузова, рами) ST0000000S0T95713, реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №040834.

09 травня 2018 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці а/д М-05 «Київ-Одеса» (450км+500м), згідно направлення на перевірку від 05.05.2018 року №026266, було здійснено перевірку вищевказаного транспортного засобу марки RENAULT, д/н НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3

За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №049146 від 09.05.2018 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0003049 від 09.05.2018 року, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.05.2018 року, та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0003049 від 09.05.2018 року.

В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №049146 від 09.05.2018 року зазначено про порушення позивачем абз.2 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме надання послуг з перевезення вантажів без документів, які передбачені ст.48 цього Закону, а саме відсутній дозвіл, який надає право на рух автомобільними дорогами України великовагових транспортних засобів у разі перевищення ними вагових обмежень.

Згідно акту №0003049 від 09.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати габаритно-вагового контролю, посадовими особами відповідача встановлено перевищення вагових параметрів на одиночну вісь, замість допустимих 11 тонн (+-2% похибки) навантаження становило 15280 кг, тобто на 4 тонни 280. кг більше дозволених нормативів, допущено перевищення вагових параметрів на строєну вісь замість допустимих 24 тонн(+-2% похибки) навантаження становило 72280 кг, тобто на 3 тонни 280 кг більше дозволених нормативів. Також, позивачем допущено перевищення вагових параметрів на загальну масу транспортного засобу, замість допустимих 44 тонн (+-2% похибки) навантаження становило 50600 кг. тобто на 6 тонни 600 кг більше дозволених нормативів.

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.05.2018 року посадовими особами зазначено навантаження на осі, тонн: 1) 8,04; 2)15,28; 3) 9,16; 4) 9,16; 5) 8,96; повна маса транспортного засобу 50,600 тонн.

Згідно з розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0003049 від 09.05.2018 року, складеним відповідно до постанови КМУ №879 від 27.06.2007 року ОСОБА_3 нараховано плату за проїзд у розмірі 4074,10 євро за пройдену відстань 861 км. (п.31-1 Порядку №879).

В розрахунку вказується, що перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її на відповідний рахунок і повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Не погоджуючись з наведеним вище розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та діями перевіряючих, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до пп.15 п.5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, крім іншого, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з п.п.3-4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно з п.16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи. Під час проведення такої перевірки можливе застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис Укртрансінспекція, та використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями Європейської угоди, здійснення габаритно-вагового контролю.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп.4 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно до вимог пунктів 15-25 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення). У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред'явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням уповноваженого підрозділу Національної поліції.

Згідно норм пунктів 26-31 Порядку №879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету. Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд. Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу. Погодження маршруту видається після внесення в установленому розмірі плати за проїзд. У разі прийняття рішення про відмову перевізника від проїзду за погодженим маршрутом внесена плата за проїзд не повертається. Плата за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що використовуються для перевезення вантажів з метою запобігання чи ліквідації надзвичайних ситуацій або наслідків стихійного лиха за узгодженими маршрутами, не стягується. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра. При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

З аналізу вищезазначених норм права суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про визнання протиправними дій Управління Укртранбезпеки в Одеській області щодо складання ОСОБА_1 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0003049 від 09 травня 2018 року та розрахунку б/н плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до ОСОБА_1 №0003049 від 09 травня 2018 року не підлягає задоволенню, оскільки вказані дії відповідача здійснені в межах повноважень, що визначені законодавством, а сам акт №0003049 не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків, надається судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого документу, в даному випадку розрахунку від 09.05.2018 року.

Пунктом 3 Порядку габаритно-вагового контролю встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС. що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Частиною 2 статті 29 Закону України Про дорожній рух передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3,4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою КМУ № 1567 від 08.11.2016 (далі Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (зі змінами) (далі - Правила №30).

На підставі п. 3 названих Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К,

де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Водночас, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 09 травня 2018 року за результатами перевірки (зважування) транспортного засобу марки RENAULT, д/н НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3 в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці а/д М-05 «Київ-Одеса» (450км+500м) інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №049146 від 09.05.2018 року, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №0003049 від 09.05.2018 року, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 09.05.2018 року, та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0003049 від 09.05.2018 року.

Як вбачається з акту №049146 від 09.05.2018 року посадовиим особами відповідача встановлено порушення позивачем абз.2 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме надання послуг з перевезення вантажів без документів, які передбачені ст.48 цього Закону, а саме відсутній дозвіл, який надає право на рух автомобільними дорогами України великовагових транспортних засобів у разі перевищення ними вагових обмежень.

На підтвердження факту проведення зважування транспортного засобу посадовими особами відповідача було видано чек зважування №485202, згідно з яким загальна маса транспортного засобу становить 50600кг, ось 1 8040 кг., ось 2 -15280 кг., ось 3 9160 кг., ось 4 9160 кг., ось 5 8960 кг.

Однак, як встановлено судом, вказаний чек №485202 не містить реквізитів щодо пункту проведення вагового контролю та відомостей про ваги, на яких здійснювалось зважування. Разом з цим у ньому зазначено відомості лише про вантажний автомобіль, марки REANULT, державний номер НОМЕР_3, проте відсутні відомості щодо напівпричіпа контейнеровоз марки MAXILODE, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Так, згідно акту №0003049 від 09.05.2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати габаритно-вагового контролю, посадовими особами відповідача встановлено перевищення вагових параметрів на одиночну вісь, замість допустимих 11 тонн (+-2% похибки) навантаження становило 15280 кг, тобто на 4 тонни 280. кг більше дозволених нормативів, допущено перевищення вагових параметрів на строєну вісь замість допустимих 24 тонн(+-2% похибки) навантаження становило 72280 кг, тобто на 3 тонни 280 кг більше дозволених нормативів. Також, позивачем допущено перевищення вагових параметрів на загальну масу транспортного засобу, замість допустимих 44 тонн (+-2% похибки) навантаження становило 50600 кг. тобто на 6 тонни 600 кг більше дозволених нормативів (пункт 30 Порядку).

Як убачається з ОСОБА_1 перевірки від 09.05.2018р. перевезення вантажу транспортним засобом, належним позивачу на праві власності, здійснювалось без дозволу на рух автомобільними дорогами України для перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

Вказана обставина позивачем не спростована.

Згідно норм пункту 31-1 Порядку №879, відповідно до якого здійснено оскаржуваний розрахунок, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Позивач стверджував, що відсутність затвердженої спеціально уповноваженим органом методики проведення габаритно-вагового контролю вантажів унеможливлює встановлення фактичної маси та навантаження на осі.

Суд вважає таке твердження необґрунтованим, оскільки така вимога була викладена у п.19 Порядку, але Постановою КМУ №671 від 30.08.2017 року зазначений пункт був виключений. Тобто, на момент проведення перевірки (09.05.2018 року), вимога щодо наявності методики виключена із нормативно-правових актів.

З наявних в матеріалах справи копій товарно-супровідних та комерційних документів, а саме міжнародної товарно-транспортної накладної (СМР) № 19 від 07.05.2018 року, митної декларації МД UA805210/2018/001004, розрахунку фактури (інвойс) №21 судом встановлено, що пиломатеріали обрізні хвойних порід вагою 26000 кг. перевозились ФОП ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, Одеська обл., Овідіопольський район, смт.Великодолинське, вул.Мізікевича, 29, а не позивачем.

При цьому, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХО №040842 судом встановлено, що повна маса транспортного засобу RENAULТ (реєстраційний номер НОМЕР_3) 19000 кг., маса без навантаження 7715 кг., а повна маса напівпричіпу MAXSLODE (ВН0069ХК) - 40500 кг., без навантаження 4700 кг відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХО№040834.

Вище зазначене також підтверджується наявоною в матеріалах справи копією висновку про зважування вказаного транспортного засобу ( д/н НОМЕР_3) разом з причіпом (д/н ВН0069ХК) від 15.05.2018 року, згідно з яким загальна вага завантаженого автомобіля з причіпом складає 42490 кг., з яких 25890 кг. вага вантажу, а також копією доручення №857 на завантаження експортного, реімпортного або транзитного вантажу від 18.05.2018 року, що ставить під сумнів результати зважування відповідачем вантажного автомобіля на приладу обліку, яким це зважування здійснювалось, та його технічна справність.

Враховуючи відсутність в змісті чеку зважування від 09.05.2018 року №485202 будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортних засобів позивача, суд не приймає до уваги надану представником відповідача копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2559-МХ, оскільки з наданих документів не можливо ідентифікувати, що зважування проводилось саме цими вагами.

Як вбачається з оскаржуваного розрахунку, посадовими особами відповідача зазначено, що пройдена відстань транспортного засобу який перевіряється становить 861 км., однак на підтвердження таких висновків не надано жодного доказу, тому суду не вдається за можливе встановити яким чином інспекторами було визначено таку відстань, в той час коли за наданими розрахунками позивача така відстань становить 851 км.

Суд вважає, що оскаржуваний розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 09.05.2018 року не може вважатися правомірним.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідно до п.31-1 Порядку №879 платником плати за проїзд є саме перевізник, а не власник ТЗ і саме на перевізника в оскаржуваному розрахунку покладено обовязок внесення такої плати, проте безпідставно визначено платником власника ТЗ ОСОБА_3

Судом встановлено, що перевезення вантажу без відповідного дозволу здійснювалось ФОП ОСОБА_5, а не позивачем, останній є власником ТЗ, а не перевізником, отже стосовно нього протиправно складено розрахунок плати за проїзд до ОСОБА_1 від 09.05.2018р. №0003049 на суму 4074, 10 євро.

Згідно ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Позивач не є субєктом, що повинен був мати дозвіл на перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень при перевезенні вантажу, зафіксованому в акті перевищення нормативних вагових параметрів від 09.05.2018р., оскільки не виступав перевізником в даних правовідносинах у розумінні норм ст.1 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову та скасування оскаржуваного розрахунку плати за проїзд від 09.05.2018 року.

Згідно з ч.ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі розмірі 1409,60 грн. відповідно до квитанції №ПН1-3462К від 16.07.2018 року 704,80 грн. та квитанції №ПН528 від 05.09.2018 року 704,80 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 704,80грн.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до ОСОБА_1 №0003049 від 09 травня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (65014, м.Одеса, вул.Успенська, 4; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (68152, Одеська обл., Татарбунарський р-н, с. Ройлянка, вул. Свердлова, 47; РНОКПП:НОМЕР_5) судовий збір у сумі 704,80(сімсот чотири)грн.. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне рішення складено та підписано 22.10.2018 року.

Суддя М.М. Аракелян

.