Справа № 1840/3621/18
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 р. Справа № 1840/3621/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач, Сумське обєднане УПФУ), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії; зобовязати відповідача поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії, сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії - з травня 2018, а також звернути постанову суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером, внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Сумському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області, яке до травня 2018 виплачувало їй пенсію. З травня 2018 виплата пенсії ОСОБА_1 була припинена. За інформацією, наданою відповідачем, виплата пенсії припинена у звязку з відсутністю ОСОБА_1 за місцем проживання. 27.06.2018 рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконавчого комітету Сумської міської ради пенсію припинено виплату пенсії ОСОБА_1 у звязку зі скасуванням дії довідки. Таким чином, дії відповідача щодо невиплати пенсії, на думку позивача, є протиправними, у звязку із чим остання звернулась до суду за захистом своїх прав.

16.10.2018 відповідачем подано відзив, у якому Сумське обєднане УПФУ проти позовних вимог заперечує та зазначає, що припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365. Позивач перебула на обліку в управлінні та отримувала пенсію по 01.05.2018 як внутрішньо переміщена особа з Донецької області. На підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам з 01.05.2018 позивачу було припинено виплату пенсії.

27.09.2018 ухвалою суду відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також вказаною ухвалою позивача звільнено від сплати судового збору.

Дослідивши докази та письмові пояснення сторін, викладені у позові та відзиві, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер за віком, перебуває на обліку в Сумському об'єднаному УПФУ, яке до 01.05.2018 нараховувало та виплачувало їй пенсію. 25.05.2018 позивачу було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1463 (а.с. 13).

Листом від 21.08.2018 № 18099/11-23 Сумське об'єднане УПФУ повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання листа Пенсійного фонду України в Сумській області від 08.05.2018 № 16016/02-12, в якому наявна інформація про тривалу відсутність позивача (понад 60 днів) за місцем проживання згідно даних інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, виплата його пенсії призупинена з 01.05.2018 року до отримання результатів додаткової перевірки.

Для вирішення питання відновлення виплати пенсії у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, 16.05.2018 управлінням було надіслано відповідний запит до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на отримання інформації для здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем фактичного проживання/перебування позивача.

04.06.2018 отримано рішення Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 31.05.2018 № 22 про підтвердження фактичного місця проживання позивача.

Проте, 27.06.2018 рішенням Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконавчого комітету Сумської міської ради було ухвалено припинити ОСОБА_1 всі види соціальних виплат відповідно до пп. 4 п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 у звязку зі скасуванням дії довідки з 23.06.2018 (а.с. 16).

Суд не погоджується із такими діями відповідача з огляду на наступне.

Так, 22.11.2014 року набув чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509). Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України. Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором.

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку за місцем перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ "Державний ощадний банк України".

При цьому суд зазначає, що у даному випадку ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб, їй видана довідка від 25.05.2018 № 1463. Доказів скасування вказаної довідки відповідачем не надано.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачені підстави припинення та поновлення виплати пенсії.

У частині 1 цієї статті визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 зазначеного Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Як встановлено судом, виплата пенсії ОСОБА_1 припинена на підставі рішення Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам виконавчого комітету Сумської міської ради від 27.06.2018.

При цьому судом не встановлено, а відповідачем не зазначено у відзиві та не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав, визначених ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для припинення виплати пенсії ОСОБА_1

Ухвалою суду від 27.09.2018 судом зобов'язано відповідача надати матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 Вимоги суду відповідачем не виконані, жодного рішення Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про припинення виплати пенсії позивачу суду не надано.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Пічкур проти України" (набрало статусу остаточного 07.02.2014 року) право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд звертає увагу відповідача на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає дії Сумського обєднаного УПФУ такими, що не відповідають зазначеним приписам Основного Закону, оскільки виплата пенсії позивачу була припинена без прийняття відповідного рішення та за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Посилання відповідача на норми постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 суд вважає безпідставним, оскільки встановлення нормативно-правовим актом розширеного кола підстав для припинення виплати пенсії суперечить вимогам Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який має вищу юридичну силу.

Даний висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.02.2018 по справі № 233/4105/17 провадження № К/9901/614/17. Також позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною в рішенні від 03.05.2018 року у зразковій справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, залишеною без змін Великою Палатою Верховного Суду, викладеної в постанові від 04.09.2018 № 805/402/18-а провадження № 11-644асі18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач - Сумське об'єднане управління ПФУ, припиняючи виплату пенсії позивачу без прийняття відповідного рішення, як того вимагає Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", діяв не на підставі та у спосіб, що визначені законом, у звязку із чим вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо припинення виплати пенсії. Суд зазначає, що припинення виплати пенсії є активними діями субєкта владних повноважень, а тому належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Сумського об'єднаного управління ПФУ щодо припинення нарахування та виплати пенсії, а також зобов'язання нарахувати та виплатити пенсію позивачу з дня припинення - 01.05.2018 .

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2018 року.

Зобовязати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) поновити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 40000, м. Суми, вул. Олександра Аніщенка, б. 3, к. 1, кв. 30, рнокпп НОМЕР_1) нарахування та виплату пенсії з 01.05.2018 року.

Зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 40000, м. Суми, вул. Олександра Аніщенка, б. 3, к. 1, кв. 30, рнокпп НОМЕР_1) з 01.05.2018 року.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 40000, м. Суми, вул. Олександра Аніщенка, б. 3, к. 1, кв. 30, рнокпп НОМЕР_1) пенсії за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.10.2018.

Суддя С.М. Гелета