Справа № 569/14133/18
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року м.Рiвне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Панас О.В., pозглянувши в порядку письмового провадження в мiстi Рiвне спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського інспектора роти №4 УПП в Рівненській області Пастуха Олександра Геннадійовича про скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до поліцейського інспектора роти №4 УПП в Рівненській області Пастуха О.Г. (далі - інспектор), в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 654379 від 19 липня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 липня 2018 року комбайн не використувався за прямим призначенням, а перебував на ремонті в селищі Зоря, Рівненського району, на 144 км автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне, і в момент зупинки поліцейськими якраз виїхав, щоб перевезти комбайн у ремонтну майстерню. Крім того, висновок про великогабаритність вантажу та перевезення його без належного оформлення було зроблено інспектором в неналежний спосіб, а саме, лише шляхом візуального огляду вантажу. Інспектор не міг особисто вимірювати і визначати відповідність дотримання параметрів під час перевезення вантажів, оскільки визначати, чи відповідають габарити вантажу нормам можуть лише уповноважені співробітники Укртрансбезпеки, що мають відповідні знання, фах та обладнання. На підтвердження того факту, що інспектором було неналежно зафіксовано розмір вантажу, вказує на те, що у постанові не зазначено спосіб, у який інспектор заміряв вантаж.

Окрім цього зазначає, що всупереч нормам Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, вимірювання вантажу не було здійснено на спеціально облаштованому місці розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 подав суду письмове клопотання, в якому просить суд позов розглянути за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Інспектор роти №4 УПП в Рівненській області Пастух О.Г. в судове засідання не прибув,подав відзив на позов, в якому вказав, що він під час зупинки транспортного засобу перевіряв наявність чи відсутність у водія дозволу на перевезення великовагових чи великогабаритних вантажів, і виявивши, що він відсутній діяв у відповідності до Правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що дії інспектора по винесенні оскаржуваної постанови, здійсненні у повній відповідності до законодавства, в межах наданих йому повноважень та покладених обов'язків.

Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19 липня 2018 року інспектором була винесена постанова серії БР № 654379 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,відносно позивача ОСОБА_2

Як зазначено у вказаній постанові, 19 липня 2018 року о 13 годині 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи зернозбиральним комбайном СК-5 «Нива» номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Н-22, Устилуг-Луцьк-Рівне 144 км., порушив правила проїзду великогабаритних вантажів, а саме перевозив вантаж, що перевищує габарити (ширина 2,6 м) і становив 4 метри, без узгодження з органами Національної поліції України, чим порушив п.22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Вказану постанову суд визнає протиправною, а тому вона підлягає скасуванню.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно пункту 22.5. Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

У відповідності до п.15 «Порядку здійсненя габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою КМУ №879 від 27 червня 2007 року, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

«Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджені постановою КМУ №30 від 18.01.2001р., встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Згідно з п.2 вказаних Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 4 Правил встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності через центри надання адміністративних послуг.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці (п.7 Правил).

Також, пунктами 9-13 Правил визначено погодження маршрутів великогабаритних транспортних засобів.

Як вбачається з пояснень позивача, він не керував транспортним засобом, а здійснював ремонтні роботи вказаного транспортного засобу.

На заперечення даного факту відповідачем суду долучено до відзиву фото транспортного засобу на узбіччі проїжджої частини, проте дане фото свідчить про стоянку транспортного засобу, однак не про місце його зупинки, та тим більше не характер дій руху, пов"язаних з рухом транспортного засобу.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху (а саме пункту 22.5.) необхідно об'єктивно, шляхом проведення відповідних вимірювань, встановити факт переміщення транспортним засобом, зокрема у даному випадку, великогабаритного вантажу.

Крім того, оскаржувана постанова не містить будь-якої інформації щодо того, яким же чином інспектором здійснювалося фактичне вимірювання габаритів вантажу та чи проводилося воно взагалі. Жодних документів до постанови не додається, про що свідчить відповідний запис самого інспектора у постанові. Таким чином, відсутні відомості, які підтверджували б наявність вини позивача та свідчили б про факт скоєння ним адміністративного правопорушення у зв'язку з недотриманням вимог пункту 22.5. Правил дорожнього руху, якими встановлені правила дорожнього перевезення вантажів щодо їх габаритів та навантаження на вісь транспортного засобу.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, жодного з доказів, перелічених у статті 251 КУпАП, які містять фактичні дані, на основі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідач суду не надав.

Відповідно до положень частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності дій по притягненню позивача до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог Правил дорожнього руху, відповідальність за яке встановлена ст.132-1 КУпАП, належним чином не встановлений і не доведений.

Керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 654379 від 19 липня 2018 року, винесену інспектором роти №4 УПП в Рівненській області Пастухом О.Г., про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2, проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач : Поліцейський інспектор роти №4 УПП в Рівненській області Пастух Олександр Геннадійович, місцезнаходження: вул. Степана Бандери,14-а, м.Рівне.

Повне рішення виготовлено: 10.10.2018 року .

Суддя: О.В.Панас