Справа № 9901/809/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 жовтня 2018 року

Київ

справа №9901/809/18

адміністративне провадження №П/9901/809/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши позовну заяву Громадської організації «Ініціативи майбутнього» до Президента України, Адміністрації Президента України, треті особи: Генеральна прокуратура України, Верховна Рада України, про визнання бездіяльності протипраною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2018 року Громадська організація «Ініціативи майбутнього» звернулася до Верховного Суду як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Президента України, Адміністрації Президента України, треті особи: Генеральна прокуратура України, Верховна Рада України, в якому просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Адміністрації Президента України в рамках розгляду електронної петиції Громадської організації «Ініціативи майбутнього» під назвою «Петиція до Президента України про внесення ПАТ «Альфа Банк» та групи компаній «АІС» до переліку юридичних та фізичних осіб, щодо яких було застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи, і зняття з ОСОБА_2 недоторканності» ;

- зобов'язати Адміністрацію Президента України вчинити дії щодо розгляду електронної петиції Громадської організації «Ініціативи майбутнього» під назвою «Петиція до Президента України про внесення ПАТ «Альфа Банк» та групи компаній «АІС» до переліку юридичних та фізичних осіб, щодо яких було застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи, і зняття з ОСОБА_2 недоторканності» відповідно до вимог законодавства України;

- зобов'язати Президента України проконтролювати належність здійснення Адміністрацією Президента України своїх обов'язків, зокрема, проконтролювати оприлюднення на офіційному веб-сайті Президента України електронної петиції під назвою Петиція до Президента України про внесення ПАТ «Альфа Банк» та групи компаній «А1С» до переліку юридичних та фізичних осіб, щодо яких було застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи і зняття з ОСОБА_2 недоторканності», що була подана Громадською організацією «Ініціативи майбутнього».

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття до провадження даного позову суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з пунктами 4, 9 частини п'ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач не погоджується із бездіяльністю відповідачів щодо неоприлюдення на офіційному веб-сайті Президента України електронної петиції, яка була подана Громадською організацією «Ініціативи майбутнього».

Разом з цим, прохальна частина позовної заяви не містить вимог до Президента України, які б узгоджувались із обґрунтуваннями позову, викладеними у її описовій частині.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статтею 266 КАС України.

Статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема частиною першою цієї статті, встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Відповідно до частини четвертої статті 266 КАС України Верховний Суд за наслідками розгляду адміністративних справ, визначених частиною другою цієї статті, може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 245 передбачено, зокрема, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи вищенаведене, вимога позивача щодо зобов'язання Президента України не узгоджується з повноваженнями адміністративного суду, визначеними статтями 245, 266 КАС України.

Щодо позовних вимог до Адміністрації Президента України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

За змістом частини 4 статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Отже, позовні вимоги до інших суб'єктів Верховним Судом як судом першої інстанції не розглядаються.

У своїй позовній заяві, позивач одним із відповідачів зазначає Адміністрацію Президента України, а тому заявлені позивачем вимоги до даного відповідача не підсудні Верховному Суду, як суду першої інстанції.

Отже, визначення змісту й обсягу позовних вимог у цій частині впливатиме на визначення інстанційної юрисдикції та підсудності спору Верховному Суду як суду першої інстанції.

Таким чином, в цій частині позовна заява підлягає уточненню щодо визначення кола відповідачів, дії чи бездіяльність яких може напряму бути оскаржена до Верховного Суду.

Крім того, за приписами частини 2 статті 49 КАС України участь третіх осіб у справі можлива виключно за умови, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов'язки.

У позовній заяві Громадська організація «Ініціативи майбутнього» зазначає третіми особами Генеральну прокуратуру України та Верховну Раду України проте, не зазначає, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі та не наводить обґрунтування порушення бездіяльністю відповідачів прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів або обов'язків третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для її усунення шляхом подачі уточненої позовної заяви в якій зазначити:

- вимоги позивача до Президента України, які б узгоджувалися з повноваженнями адміністративного суду, визначеними статтями 245, 266 КАС України;

- належно обґрунтувати, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі та яким чином дії відповідачів порушують права, свобод чи охоронюваних законом інтересів або обов'язки третіх осіб, з посиланням на норми права;

- визначити коло відповідачів, дії чи бездіяльність яких може напряму бути оскаржена до Верховного Суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160, 169, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Громадської організації «Ініціативи майбутнього» до Президента України, Адміністрації Президента України, треті особи: Генеральна прокуратура України, Верховна Рада України, про визнання бездіяльності протипраною та зобов'язання вчинити дії дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення встановлених судом недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя І.Л. Желтобрюх