Справа № 1540/3943/18
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3943/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року о 16 год. 19 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2-за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 67642, Одеська обл., Біляївський район, с. Яськи, вул. Леніна, буд. 106) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1» та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2018 року №306/15-32-13-05/НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 06 серпня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 67642, Одеська обл., Біляївський район, с. Яськи, вул. Леніна, буд. 106) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1» та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2018 року №306/15-32-13-05/НОМЕР_1.

Ухвалою від 10 серпня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУДФС в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача не на підставі і не в порядку, встановленому ст. 78 ПК України.

Так, позивач зазначив, що у період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу ГУДФС в Одеській області від 01.11.2017 року №5536 «Про проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3», в якому зазначені зовсім інші дати проведення перевірки.

На думку позивача, посадова особа відповідача при проведенні перевірки допустила порушення вимог п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, оскільки відповідач направив позивачу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення тільки копію наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 01.11.2017 року №5536 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1», але термін проведення перевірки було перенесено до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків, визначених п. 44.5 ст. 44 ПК України, та відповідач не приймав і не направляв позивачу копію нового наказу, в якому був би зазначений новий термін проведення перевірки з 08 лютого 2018 року тривалістю 5 робочих днів, та в день проведення перевірки 08 лютого 2018 року позивачу не було надано нове направлення на проведення перевірки.

Також позивач зазначає, що наказ ГУДФС в Одеській області від 01.11.2017 року №5536 прийнятий з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки в ньому зазначено, що він прийнятий на підставі доповідної записки начальника управління податків та зборів з фізичних осіб ГУДФС в Одеській області ОСОБА_4 від 22.09.2017 року №309/11/15-32-13-05, в той час, як така підстава не передбачена п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Таким чином, позивач вважає, що у звязку з не виконанням відповідачем та її посадовою особою, яка проводила перевірку вказаних приписів п. 81.1 ст. 81 ПК України, відповідачем порушено порядок проведення перевірки та відповідно, не виникло права на здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року.

Окрім того, позивач зазначив, що головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_5 вийшла за межі своїх повноважень, оскільки згідно з акту від 21.02.2018 року №306/15-32-13-05/НОМЕР_1 вона фактично провела документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року та перевірку дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимог валютного та іншого законодавства за період з 05.12.2013 року по 31.12.2016 року, в той час як, наказом №5536 від 01.11.2017 року не визначено проведення перевірки з даних питань, в звязку з чим, позивач вважає, що перевірку проведено протиправно.

Також позивач звертає увагу, що в наказі є посилання на органи державної податкової служби, які на час прийняття цього наказу вже були реорганізовані шляхом перетворення в органи фіскальної служби.

Позивачем подана суду заява з додатковими доказами та додатковими поясненнями на обґрунтування своїх доводів (вхід. № 23753/18 від 15.08.2018 року (а.с. 56-73), в якій надані додаткові пояснення на обґрунтування наведених у позові доводів та посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 20.03.2018 року № 810/1438/17, від 16 січня 2018 року № 826/442/13-а, а також додаткові пояснення від 12.10.2018 року, в якому виправлена технічна помилка в прохальній частині позову щодо дати акту перевірки та наведені додаткові обґрунтування щодо невиконання відповідачем приписів п.1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків та відрахування 90 днів при перенесенні дати перевірки в порядку ст. 44 ПК України.

У встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вхід. №24126/18 від 17.08.2018 року).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що ГУДФС в Одеській області було надіслано запит щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень №4260/Л/15-32-13-05-09 від 07.08.2017 року, на даний запит ФОП ОСОБА_3 не було надіслано відповідь, в звязку з чим, на підставі п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України було здійснено вихід для проведення документальної позапланової перевірки платника податків на підставі наказу №5536 від 01.11.2017 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3

Враховуючи те, шо 10.11.2017 року ФОП ОСОБА_3 звернулась із заявою про перенесення термінів проведення перевірки, у звязку з крадіжкою та втратою документів, які підтверджували ведення господарської діяльності, ГУДФС в Одеській області було прийнято наказ про перенесення термінів позапланової виїзної перевірки від 15.11.2017 року за №5994 та після спливу терміну, який дається для відновлення документів представником ГУДФС в Одеській області вдруге було здійснено вихід на перевірку, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 тривалістю 5 діб з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, в результаті якої було складено акт перевірки №306/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 21.02.2018 року.

Також відповідачем надані додаткові пояснення від 13.09.2018 року щодо нормативного обґрунтування проведення позапланових перевірок (а.с. 100-102).

Ухвалою від 13 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09 жовтня 2018 року. На судовому засіданні від 09 жовтня 2018 року була оголошена перерва на 12 жовтня 2018 року.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Зокрема, у вступному слові представник позивача звернув увагу суду на те, що запит контролюючого органу про надання інформації був надісланий не фізичній особі-підприємцю, а просто фізичній особі ОСОБА_3, тому, вона, як фізична особа підприємець запит не отримувала; наказ виданий на підставі доповідної записки, що не передбачено п. 78.1 ст. 78 ПК України; новий наказ та направлення контролюючим органом не видавалось.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У вступному слові представник відповідача звернув увагу суду на те, що фізична особа підприємець і фізична особа це одна та сама особа, ідентифікаційний код та адреса проживання співпадають; новий наказ та направлення не потрібно було видавати, відповідно до Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, оскільки 90-денний строк, на який була перенесена перевірка припадав на 08 лютого 2018 року, коли й перевіряючий прийшов на перевірку; щодо доповідної записки, представник звернула увагу суду, що підставою для проведення перевірки був п. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78 ПК України.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників учасників справи у вступному слові, суд у справі встановив такі факти та обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрована Біляївською районною державною адміністрацією 28.07.1997 року, номер запису №2 001027, податковою адресою позивача є: Одеська область, Біляївський район, село Яськи, вул. Леніна, 106 (а.с.23-24).

Позивач знаходиться на обліку в Роздільнянській обєднаній державній податковій інспекції ГУДФС в Одеській області (Біляївське відділення).

Суд встановив, що наказом ГУДФС в Одеській області №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної- особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)», відповідно до вимог п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України на підставі доповідної записки начальника управління податків та зборів ГУДФС в Одеській області ОСОБА_4 від 22.09.2017 року №309/11/15-32-13-05 (а.с. 75) наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання вимог закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року з 10 листопада 2017 року тривалістю 5 робочих днів. (а.с.25).

Матеріалами справи підтверджено, що перевіряючий на підставі направлення на перевірку від 01.11.2017 року № 8378/13-05 (а.с. 74) прибув на перевірку до ФОП ОСОБА_3 10 листопада 2017 року, про що зробив відмітку в журналі реєстрації перевірок (а.с. 29- 31).

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулась до начальника ГУДФС в Одеській області з заявою від 10.11.2017 року, в якій просила перенести терміни проведення перевірки до 90 календарних днів відповідно п.44.5 ст. 44 ПК України, у звязку з втратою бухгалтерських документів. До заяви додано повідомлення до ГУНП в Одеській області (Біляївський відділ поліції) про звернення про втрату видане 25.10.2017 року за №43/8590 (а.с.26-27).

ГУДФС в Одеській області наказом №5994 від 15 листопада 2017 року «Про перенесення термінів позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1» перенесено термін проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, яка розпочата 10.11.2017 року згідно з наказом ГУДФС в Одеській області від 01.11.2017 року №5536 до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків, визначених п.44.5 ст. 44 Податкового кодексу (а.с.28).

Суд встановив, що 08 лютого 2018 року перевіряючий прибув на перевірку до ФОП ОСОБА_3 на підставі наказу ГУДФС в Одеській області №5536 від 01 листопада 2017 року, про що зробив відмітку в журналі реєстрації перевірок (а.с. 29- 31).

Також суд встановив, що головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУДФС в Одеській області ОСОБА_5 у період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року проведено документальну позапланову перевірку діяльності ФОП ОСОБА_3, за наслідками якої складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 05.12.2013 року по 31.12.2016 року» №306/15-32-13-05/НОМЕР_1 від 21.02.2018 року (а.с.32-36).

Виходячи із предмету спору, судом досліджена копія наказу наказом ГУДФС в Одеській області №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної- особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)» та документи на підставі, яких цей наказ був прийнятий, зокрема доповідна записка начальника управління податків та зборів ГУДФС в Одеській області ОСОБА_4 від 22.09.2017 року №309/11/15-32-13-05 (а.с. 75).

Так, суд встановив, що у доповідній записки зазначено, що на адресу управління податків і зборів з фізичних осіб надійшла інформація від управління освіти Біляївської районної державної адміністрації щодо виплачених доходів за надані послуги харчування в установах освіти ФОП ОСОБА_3, що значно відрізняються від показників податкових декларацій платника єдиного податку, наданих до Біляївського відділення Роздільнянської ОДПІ. З метою комплексного та всебічного відпрацювання податкової інформації, підприємцю було направлено поштою запит про надання інформації від 07.08.2017 року, який отримано підприємцем 23.08.2017 року. Станом на 22.09.2017 року документи не надані, тому, у доповідній записки порушено питання про призначення перевірки.

Судом досліджений запит від 07.08.2017 року, надісланий на адресу ОСОБА_3 (а.с. 76-77), в якому зазначено, що від управління освіти Біляївської районної державної адміністрації отримана інформація щодо виплачених доходів за надані послуги харчування в установах освіти ФОП ОСОБА_3, що значно відрізняються від показників податкових декларацій платника єдиного податку, наданих до Біляївського відділення Роздільнянської ОДПІ, тому повідомлено про необхідність надати письмові пояснення та документальне підтвердження отримання доходів за 2014-2016 рокі та наступні первинні документи: угоди, контракти, договори з підприємствами по надання послуг; акти виконаних робіт; касові, банківські документи; книги обліку доходів та витрат підприємця за 2014-2016 роки; трудові угоди, укладені з найманими працівниками; відомості нарахування заробітної плати; інші документи, що підтверджують фінансово-господарську діяльність; інформацію щодо руху та зберігання товарних та виробничих запасів; дебіторська/кредиторська заборгованість станом на 01.01.2014 року та 31.12.2016 року; інформацію про основні засоби та ТМЦ, які використовуються в підприємницької діяльності.

Також в цьому запиті, контролюючий орган попередив підприємця, що ненадання вищезазначених документів є підставою для проведення позапланової виїзної перевірки.

Суд встановив, що ОСОБА_3 цей запит контролюючого органу отримала 23 серпня 2017 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення (а.с. 91).

Суду не надані докази на підтвердження тому, що позивач надала контролюючому органу відповідь на цей запит.

Також судом досліджені листи управління освіти Біляївської районної державної адміністрації про надання інформації.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін та, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, з огляду на таке.

Виходячи із доводів позивача, заявлених позовних вимог, змістом спірних правовідносин є чи діяв відповідач в межах повноважень, в порядку та спосіб визначених податковим законодавством України при прийнятті оскаржуваного наказу, проведення перевірки та складання акту.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п. 20.1.2- 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, повязану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Так, суд встановив та підтверджено матеріалами справи, що ГУДФС в Одеській області, у звязку з отриманою інформацією від Управління освіти Біляївської РДА щодо виплачених доходів за надані послуги харчування в установах освіти, що значно відрізняються від показників Податкових декларацій платника єдиного податку, наданих позивачем до контролюючого органу за 2014-2016 роки, було надіслано позивачу запит 4260/Л/15-32-13-05-09 від 07.08.2017 року щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень отримання доходів у 2014-2016 роках (отримано позивачем 23.08.2017р.), на який позивачем відповіді надано не було.(а.с. 89-91).

Дослідивши надісланий на адресу позивача запит, суд вважає, що він відповідає приписам ст. 73 ПК України, містить всі необхідні реквізити.

Посилання представника позивача на те, що запит надісланий ОСОБА_3, а не ФОП ОСОБА_3, та зі змісту запиту незрозуміло, в яких деклараціях є розбіжності, які підстави та які необхідно надати документи, суд вважає безпідставними та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Так, щодо підстав направлення запиту, із запиту зрозуміло, що контролюючий орган отримав відповідну інформацію від Управління освіти Біляївської РДА, тим більш, з боку позивача не було заперечень щодо невиконання таких видів господарських операцій, про якій йшла мова в листах Управління освіти Біляївської РДА, також в запиті наведений чіткий перелік первинних документів, які було слід надати на адресу контролюючого органу та за який період.

Щодо відсутності в запити абревіатури ФОП, суд зазначає, що р.н.о.к.п.п. ОСОБА_3 та її податкова адреса зазначені вірно, також зі змісту запиту зрозуміло, що в листі йде мова про її підприємницьку діяльність.

Крім того, суд звертає увагу на положення ч.1,3 ст. 50 Цивільного кодексу України, які передбачають, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Якщо особа розпочала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, вона не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1.2 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

З пояснень представника відповідача вбачається, що у звязку з ненаданням станом на 22.09.2017 року позивачем документів на запит контролюючого органу, ГУДФС в Одеській області прийнято наказ №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної- особи--підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до вимог п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України на підставі доповідної записки начальника управління податків та зборів ГУДФС в Одеській області ОСОБА_4 від 22.09.2017 року №309/11/15-32-13-05 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року з 10 листопада 2017 року тривалістю 5 робочих днів. (а.с.25).

Оцінюючи доводи представника позивача, що доповідна записка не є підставою для проведення перевірки, відповідно до п. 78.1. ст. 78 ПК України, суд виходить з того, що підставою для проведення даної перевірки була не доповідна записка, а виявлення контролюючим органом недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, та ненадання платником податків пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту, що підтверджено матеріалами справи та відповідає приписам п. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78 ПК України.

Також суд зазначає, що посилання представника позивача на те, що у наказі зазначено, що контроль покладне на органи державної податкової служби не свідчить про безумовну протиправність цього наказу, з огляду на те, що період перевірки охоплює час дії таких органів.

З огляду на вищевикладені зясовані та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління ДФС в Одеській області №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1» винесений відповідачем в порядку, спосіб та межах повноважень встановлених Податковим кодексом України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги позивача про визнання його протиправним та скасування.

Пунктами 44.1-44.2 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з п. 44.5 ст. 44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Матеріалами справи підтверджено, що, у звязку зі зверненням позивача до начальника ГУДФС в Одеській області із заявою від 10.11.2017 року про перенесення термінів перевірки до 90 календарних днів відповідно до п.44.5 ст. 44 ПК України, у звязку з втратою бухгалтерських документів, ГУДФС в Одеській області прийнято наказ №5994 від 15 листопада 2017 року «Про перенесення термінів позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1», яким перенесено термін проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, яка розпочата 10.11.2017 року згідно наказу ГУДФС в Одеській області від 01.11.2017 року №5536 до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків, визначених п.44.5 ст. 44 Податкового кодексу (а.с.28).

Суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що в межах 90 днів повинна була бути й проведена перевірка, оскільки такі доводи не відповідають чіткому положенню п. 44.5. ст. 44 ПК України, яке надає гарантоване право платнику податків саме на 90 дня для відновлення документів.

Керуючись приписами п. 44.5. ст. 44 ПК України, строк перенесення перевірки мав бути на 90 днів, тобто, в даному випадку, до 08 лютого 2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, що перевіряючий ГУДФС в Одеській області саме 08 лютого 2018 року (90 день) прибув на проведення перевірки згідно з наказом №5536 від 01.11.2017 року та період перевірки не перевищував пяти робочих днів.

Оцінюючи доводи представника позивача щодо відсутності нового наказу на проведення перевірки та направлення на перевірку, суд виходить із положень Податкового кодексу України та Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2012 року № 22. Так, зазначені Методичні рекомендації розроблено відповідно до Податкового кодексу України. Відповідно до п. 1.2.6. цих Методичних рекомендацій, за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, терміни проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків можуть бути перенесені у випадках та на строк, які визначені пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу. Про перенесення термінів проведення перевірки видається відповідний наказ із зазначенням строку та обставин, що спричинили таке перенесення, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під підпис або надсилається у порядку, передбаченому статтею 42 Кодексу. Такий наказ видається на підставі складеного посадовими особами органу ДФС акта довільної форми, в якому зафіксовано документально підтверджені факти, що призвели до неможливості проведення перевірки у терміни, вказані у направленні та наказі. При цьому орган ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, забезпечує оформлення документів та вжиття заходів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.7 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій. Згідно з п. 1.4.7.1. цих Методичних рекомендацій, у разі надходження до органу ДФС за місцем обліку від платника податків повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу) такий орган ДФС не пізніше наступного робочого дня повідомляє про такий факт відповідний територіальний орган ДФС, що здійснює (очолює) перевірку (у разі її проведення іншим органом ДФС, ніж орган ДФС за місцем обліку) та, у разі необхідності, передає йому копії наведених вище повідомлень та отриманих від платника податків документів, що підтверджують втрату, пошкодження або дострокове знищення документів, звернення платника із заявою до правоохоронних органів тощо (за наявності). У разі якщо під час проведення документальної перевірки або у будь-який час після прийняття рішення про проведення перевірки до її початку до відповідного територіального органу ДФС, що здійснює (очолює) таку перевірку, надійшло повідомлення платника податків про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу), або отримано інформацію та копії протоколів про вилучення документів правоохоронними та/або іншими органами тощо (пункт 85.9 статті 85 Кодексу), у звязку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки або її початку у терміни, визначені у наказі, такі особи складають акт про неможливість проведення перевірки довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу Методичних рекомендацій. В акті зазначаються причини неможливості продовжувати (розпочати) перевірку у терміни, вказані у направленні та наказі, та робиться відповідний запис про проведення зазначеної перевірки після усунення причин, які призвели до неможливості її проведення. При цьому до такого акта додаються копії отриманих від платника податків та органу ДФС за місцем обліку документів, що підтверджують виникнення передбачених пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу обставин. На підставі цього акта органом ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки у порядку, визначеному підпунктом 1.2.6 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій. Новий наказ про проведення перевірки не видається та нові направлення на проведення перевірки не виписуються. У разі якщо терміни, визначені пунктом 44.5 статті 44 Кодексу, достроково скорочуються - видається наказ про поновлення перевірки не пізніше наступного робочого дня, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу. Матеріалами справи підтверджено, що термін, визначений п. 44.5. ст. 44 ПК України не був скорочений, також цей термін не був прострочений контролюючим органом, а тому дії відповідача щодо проведення перевірки на підставі наказу № 5536 від 01.11.2017 року є законними та обґрунтованими.
Пунктом 78.5 цієї статті встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Так, суд встановив, що перевіряючий був допущений до перевірки, про що свідчить запис у журналі реєстрації перевірок №1 ФОП ОСОБА_3 (а.с.29-31).

Між тим, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зазначена висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року по справі №804/1113/16, в якій зазначено, що, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

З огляду на вищевикладені встановлені та зясовані обставини, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року.

Також суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо складання за результатами перевірки акту від 21.02.2018 року №306/15-32-13-05/НОМЕР_1, з огляду на таке.

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з п. 86.7. ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом пяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у звязку з необхідністю зясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Також п. 86.8. цієї статті ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З системного аналізу статті 86 ПК України вбачається, що акт контролюючого органу є висновком про результати проведеної перевірки, складання якого входить до повноважень контролюючого органу.

Тому, з огляду на те, що судом не встановлені обставини щодо порушення повноважень, порядку та способу прийняття оскаржуваного наказу та проведення перевірки, суд доходить висновку, що контролюючий орган мав повноваження на складання акту перевірки за результатами проведеної перевірки.

Щодо посилання представника позивача на те, що перевірка проведена щодо оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимог валютного та іншого законодавства за період з 05.12.2013 року по 31.12.2016 року, про що не зазначено в наказі, суд звертає увагу на те, що в наказі відсутня інформація тільки щодо оформлення трудових відносин з працівниками, але є посилання на проведення перевірки з питань іншого законодавства, та в запиті контролюючий орган просив надати платника податків таку інформацію, також зі змісту акту перевірки вбачається, що порушення встановлені, починаючи з 01.01.2014 року, а також виходячи із меж позовних вимог, предметом доказування в цьому спорі є правомірність винесення наказу, проведення перевірки та складання акту, а не суть встановлених порушень, а тому такі доводи не свідчать про протиправність дій відповідача при проведенні перевірки та складанні акту перевірки.

Тим більш, суду не надані докази на підтвердження того, що на підставі цього акту перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення до ФОП ОСОБА_3

Щодо посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 20.03.2018 року № 810/1438/17, від 16 січня 2018 року № 826/442/13-а, суд зазначає, що ці правові позиції враховані судом, але у цій справі судом встановлені та зясовані інші обставини.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову, з посиланням на відповідні докази довів правомірність свого рішення та вчинення дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, повязаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь субєкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1, місце проживання: 67642, Одеська обл., Біляївський район, с. Яськи, вул. Леніна, буд. 106) до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1» та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2018 року №306/15-32-13-05/НОМЕР_1,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 22» жовтня 2018 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.