Справа № 0440/5014/18
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2018 року Справа № 0440/5014/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову і зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати відмову відповідача від 26.04.2018 року;
- зобов'язати відповідача перерахувати їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника із врахуванням пільгового стажу роботи годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року.
В обґрунтування позову посилалася на протиправну бездіяльність відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника із врахуванням пільгового стажу роботи годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка», оскільки згідно записів трудової книги, у вказаний період, покійний чоловік дійсно працював на вказаному підприємстві, а тому така відмова є безпідставною і порушує майнові права на отримання пенсії більшого розміру.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач у встановлений судом строк надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з огляду на відсутність необхідних документів, що дійсно б підтверджували пільговий стаж годувальника за період його роботи на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка» з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року, оскільки у трудовій книзі годувальника відсутні відомості про безпосередню зайнятість на такому підприємстві повний робочий день. Також зазначив, що у прохальній частині позовної заяви позивача відсутнє посилання до якого саме пільгового стажу (Список № 1/Список № 2) просить зарахувати такий стаж.
Окрім цього, прохальна частина відзиву містить вимогу про залучення до участі у справі в якості третьої особи Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», проте суд не вбачає підстав для його залучення, оскільки рішення у справі на вплине на його права та/або обов'язки.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 30.03.2011 року перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1.
У квітні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії із врахуванням пільгового стажу роботи годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.04.2018 року № С5854-18 позивачу відмовлено у перерахунку, оскільки періоди роботи померлого годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка» неможливо зарахувати до пільгового стажу у зв'язку з відсутністю уточнюючої довідки.

Відповідачем не взято до уваги довідку про пільговий стаж від 04.12.2017 року №6, видану НДГІ ДВНЗ «КНУ», оскільки вона видана підприємством, яке не є правонаступником управління «Спецмонтажшахтопроходка».

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та порушує його конституційні права.

При вирішені спору суд виходить з того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці на списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону і в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Крім того, Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до ст. 1 цього Закону, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються, зокрема: трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Право на пенсію за віком, у відповідності до ст. 12 Закону № 1788-XII, мають:

- чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років;

- жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вже встановлено судом, відповідач, відмовляючи позивачеві у перерахунку пенсії на пільгових умовах, виходив з того, що періоди роботи померлого годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка» підземним гірничим майстром, електрослюсарем і підземним бурильником неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи у зв'язку з відсутністю трудовій книзі годувальника відомостей про безпосередню зайнятість на такому підприємстві повний робочий день та відсутністю відповідних уточнюючих довідок.

З цього приводу суд зазначає, що згідно п. 2 Порядку під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Відповідно до п.п. 3, 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, при цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Судом встановлено, що за періоди роботи померлого годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка» підземним гірничим майстром, електрослюсарем і підземним бурильником передбачено пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, затвердженим радою міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року (пункт 1, розділ І Гірничі роботи), а саме: всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти тощо, на будівництвах шахт, рудників та інших підземних споруд.

Отже, позивач працював по спеціальностям, які були віднесені до Списку №1 спеціалізованого управління «Спецмонтажшахтопроходка».

При цьому суд враховує, що п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначень (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 гарантується, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Тобто, відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки та усіх додаткових документів не спростовує наявності у працівника пільгового стажу роботи, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до записів з трудової книжки годувальника напроти періодів його роботи з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка» наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу.

Таким чином, відповідачем не подано належного обґрунтування не включення періоду роботи померлого чоловіка позивача в період із з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року до пільгового стажу за списком № 1.

Отже, дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу оскаржуваний період по Списку № 1 є протиправними, а позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.04.2018 року № С5854-18 про відмову ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з втратою годувальника із врахуванням пільгового стажу роботи годувальника з 12.04.1979 року по 07.01.1985 року на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 21910427, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, 49004) здійснити ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) з 14.12.2017 року перерахунок пенсії у зв'язку з втратою годувальника із врахуванням пільгового стажу роботи годувальника з 12.04.1979 року по 30.09.1979 року підземним гірничим майстром, з 01.10.1979 року по 31.03.1980 року підземним заступником начальника дільниці, підземним гірничим робітником, з 01.04.1980 року по 03.05.1981 року електрослюсарем, з 04.05.1981 року по 17.07.1984 року підземним бурильником, підземним бурильником-вибуховиком, з 18.07.1984 року по 07.01.1985 року підземним бурильником на спеціалізованому управлінні «Спецмонтажшахтопроходка» до Списку № 1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна