Справа № 160/7686/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19 жовтня 2018 р.Справа №160/7686/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В., розглянувши в м. Дніпрі заяву Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" про забезпечення позову по справі за позовом Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанови № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року і припису № ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року,-
16 жовтня 2018 року Благодійна організація "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області в якій просить:
- визнати протиправною і скасувати Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року;
- визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень № ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року позовну заяву Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" залишено без руху.
18 жовтня 2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив забезпечити позов шляхом заборони Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області вчиняти дії, а саме - пред'являти до виконання органам державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом або до інших органів, уповноважених здійснювати виконавчі дії, постанову про накладення штрафу № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/7686/18.
Необхідність забезпечення позову позивач мотивує тим, що існує реальна можливість початку примусового виконання постанови відповідача після спливу місячного терміну на добровільну сплату штрафу, оскільки позивач не має наміру сплачувати у добровільному порядку накладений на нього постановою від 27 вересня 2018 року штраф.
Відмова у забезпеченні позову та допущення до пред'явлення відповідачем постанови, що оскаржується, до виконання призведе до виконання, відкриття виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, призведе до непропорційних негативних наслідків у майновому стані позивача, ще до ухвалення рішення в даній справі та набранням ним чинності. Стягнення з позивача штрафу призведе до внесення відомостей про позивача до Єдиного реєстру боржників, застосування штрафних санкцій в сумі 8 152 370,00 грн. не тільки значно погіршить майновий стан позивача, але й призведе до повного зупинення його діяльності і залишить без допомоги найуразливіші групи населення, виконання постанови №ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року призведе до заблокування можливості позивача реалізувати діючі проекти, а саме безпосередньо - "Посилення впливу на зменшення тягаря туберкульозу через створення універсального доступу до своєчасної та якісної діагностики та лікування, збільшення обсягів профілактики, діагностики та лікування ВІЛ, що спираються на доказову базу, побудову життєздатних та стійких систем для здоров'я", позивач не зможе брати участь у грантових проектах. Крім того, пред'явлення постанови призведе до стягнення виконавчого збору, тобто додаткових стягнень.
Зазначені обставини позивач підтверджує договором про надання субгранту від 25.01.2018 року, договором про надання субгранту від 20.03.2018 року, договором про надання субгранту від 31.07.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року № 2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З аналізу вищенаведеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Суд звертає увагу на те, що предметом спору у даній справі є скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року на позивача у розмірі 8 153 370,00 грн. та скасування припису про усунення виявлених порушень № ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року, тому виходячи із пов'язаності визначеного позивачем заходом забезпечення позову з його предметом, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову як заборона управлінню Держпраці у Дніпропетровській області пред'являти до примусового виконання в органах державної виконавчої служби та до інших органів, уповноважених здійснювати виконавчі дії, постанови - фактично призведе до вирішення справи по суті позовних вимог та обмеженням прав відповідача, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.
Крім того, позивачем не надано доказів станом на момент розгляду даної заяви, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі (в тому числі щодо вжиття відповідачем заходів для виконання постанови, що є предметом оскарження), а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів.
Очевидної протиправності рішення, що є предметом оскарження, а саме: Постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року, не вбачається. Суд перевіряє відповідність рішень суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, вимогам чинного законодавства безпосередньо під час розгляду справи по суті. При цьому, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2018 року позовну заяву Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанови № ДН1262/251/АВ/ТД-ФС/578 від 27.09.2018 року і припису № ДН1262/251/АВ/П від 03.09.2018 року залишено без руху.
Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника та наданим доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, станом на момент розгляду даної заяви, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та недоведеність, у зв'язку з чим не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В задоволенні заяви Благодійної організації "Благодійне Товариство "Всеукраїнська мережа людей, які живуть з ВІЛ/СНІД" м.Дніпро" про забезпечення позову - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1