Справа № 804/9092/16
Суддя: Чорна Валерія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року справа № 804/9092/16

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 Міністерства оборони України, відповідача 2 Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:
19 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 06.09.2018 року, просить визнати протиправним звільнення з 04 січня 2016 року з військової частини польова пошта НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»; вважати молодшого сержанта ОСОБА_1 , водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення, звільненим з 04 січня 2016 року з військової служби за пунктом «б» (за станом здоров`я у зв`язку з непридатністю до військової служби) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», про що внести відповідні зміни до п. 4 наказу № 4 від 04.01.2016 р. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ; зобов`язати Міністерство оборони України виплатити позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, надбавки за виконання особливо важливих завдань, додаткову грошову винагороду та одноразову грошову виплату, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 24 від 30.01.2015 р. та наказу Міністерства оборони України № 49 від 02.02.2015 р.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що не погоджується із своїм звільненням з 04 січня 2016 року з військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Вважає, що під час проходження військової служби, пов`язаної з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, у нього виникло захворювання гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, асоційованій з гострими стресом, у зв`язку з чим він мав бути звільнений з військової служби за пунктом «б» (за станом здоров`я у зв`язку з непридатністю до військової служби) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Наявність у позивача психічної хвороби гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії асоційований з гострим стресом, підтверджується витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 334 від 02.07.2016 р. Вважаючи звільнення з підстав, наведених у оскаржуваному наказі, незаконним, позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, надбавки за виконання особливо важливих завдань, додаткову грошову винагороду та одноразову грошову виплату. Посилаючись на викладені обставини, просить задовольнити заявлені ним позові вимоги в повному обсязі (а.с. 42-49).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду з підстав звернення до суду поза межами визначеного законом строку (а.с. 2-3).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 р. ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2016 р. скасовано з посиланням на те, що судом першої інстанції при застосуванні наслідків пропуску строку звернення до суду не було враховано всіх обставин у справі, зокрема, стану здоров`я позивача. Матеріали справи повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті (а.с. 34).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2017 р., після усунення позивачем недоліків позовної заяви, за даним позовом відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні колегією у складі трьох суддів: головуючого судді Чорної В.В., суддів Царікової О.В., Олійника В.М. (а.с. 72).

Ухвалою суду від 18.10.2017 р. у справі призначено військово-лікарську експертизу з наступних питань:

- в який час у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 з 10.06.2015 року по 04.01.2016 року) виникло захворювання гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії асоційований з гострим стресом, зазначене у витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 334 від 02.07.2016 р.?;

- чи був молодший сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій господарського відділення взводу матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_2 , з моменту виникнення захворювання гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії асоційований з гострим стресом, придатним для військової служби, і якщо так, зазначити ступінь його придатності до військової служби з моменту виникнення цього захворювання?

Проведення експертизи доручено експертам Військово-лікарської комісії Південного регіону Міністерства оборони України (а.с.103-104).

На час проведення військово-лікарської експертизи провадження у справі було зупинено.

На момент поновлення провадження у справі, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності Кодексу в редакції від 15.12.2017 року, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції Кодексу.

Ухвалою суду від 11.07.2018 р. провадження у справі поновлено, Військову частину-польова пошта НОМЕР_2 залучено другим відповідачем у справі (а.с. 150).

У зв`язку з тим, що предметом оскарження у справі № 804/9092/16 виступають дії Міністерства оборони України, що не підпадає під категорію справ, розгляд яких у відповідності до положень ч. 1 статті 33 КАС України (в редакції від 15.12.2017 року) здійснюється колегією суддів, за розпорядженням керівника апарату суду від 27.07.2018 р. справу передано до одноособового розгляду судді Чорній В.В. (а.с. 156-157).

04.09.2018 року до суду засобами електронного зв`язку надійшов відзив командира військової частини НОМЕР_1 , яка є правонаступником військової частини НОМЕР_2 , в якому зазначено, що позивач за час служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 на стан здоров`я не скаржився, систематично порушував дисципліну, вживав алкогольні напої, конфліктував з оточуючими, до виконання свого військового обов`язку відносився безініціативно та безвідповідально, на підставі чого було зроблено висновок про непридатність його до військової служби та необхідність звільнення з лав Збройних Сил України за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Як слідує із відзиву, згідно медичної характеристики з медичної служби військовослужбовець ОСОБА_1 перебував під наглядом з 10.06.2015 року, по прибуттю в частину скарг на стан здоров`я не пред`являв, за час проходження служби за медичною допомогою не звертався та не лікувався, на «Д» обліку у лікарів терапевта, хірурга, психіатра та нарколога не перебував. Представник відповідача вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що захворювання, встановлене за результатами військово-лікарської експертизи, було отримане ним саме під час служби в Збройних силах України. Постилаючись на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 196-198).

Ухвалою суду від 06.09.2018 р. в порядку процесуального правонаступництва допущено заміну відповідача-2 у справі з Військової частини польова пошта НОМЕР_2 на Військову частину польова пошта НОМЕР_1 .

Від представника відповідача-1 за довіреністю ОСОБА_2 06.09.2018 року до суду надійшов відзив, в якому зазначено, що Міністерство оборони України не є належним відповідачем у справі. Позивач має військове звання «молодший сержант», а отже, призначення його до військової частини та звільнення з військової служби (за будь-яких підстав) належить до повноважень командира військової частини НОМЕР_2 , в якій він проходив службу. Щодо виплати коштів, представник відповідача-1 зазначив, що згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008 р., виплата всіх видів грошового забезпечення здійснюється безпосередньо військовим частинами, в яких проходять службу військовослужбовці. Посилаючись на викладене, представник відповідача-1 вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог до Міністерства оборони України.

В судове засідання 06.09.2018 року представник відповідача-2 не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представником позивача адвокатом Меркуловою Т.П. подано заяву від 06.09.2018 р. про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Аналогічну заяву подав представник відповідача-1 Леонов В.М.

У відповідності до частини 3 статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відтак, розгляд справи завершено у письмовому провадженні за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову та заперечення проти нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини.

На підставі наказу № 163 від 10.06.2015 р. командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_1 зараховано з 10 червня 2015 року до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 з метою виконання службових (бойових) завдань водієм-електриком польової лазні роти матеріально-технічного забезпечення (а.с. 51).

В період з 10.06.2015 року по 04.01.2016 року ОСОБА_1 брав участь в проведенні антитерористичної операції у м. Костянтинівка та м. Терецьк Донецької області (на підставі наказів керівника сектора «С» № 277 від 01.10.2015 р., наказу командира ОТУ «Донецьк» № 9 від 09.01.2016 р., наказу командира в/ч п/п В 4750 № 163 від 10.06.2015 р., наказу командира в/ч п/п НОМЕР_2 № 4 від 04.01.2016 р.), що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції від 02.04.2016 р. № 565 (а.с. 54).

04.01.2016 року згідно з наказом командира в/ч п/п В4750 № 4, молодшого сержанта ОСОБА_1 , водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення звільнено з військової служби у запас за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», позбавлено щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби, надбавки за виконання особливо важливих завдань, згідно п. 15.7 та п. 15.8 наказу Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 р., та додаткової грошової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України № 956 від 08.10.2014 р. (а.с. 55).

Не погодившись з наказом відповідача, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини на час їх виникнення врегульовані Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ), Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Статут) та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом абзацу першого преамбули Дисциплінарного статуту, цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення (стаття 45 Статуту).

Частиною третьою статті 5 Статуту обумовлено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до пункту «е» частини шостої статті 26 Закону № 2232-ХІІ, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять кадрову військову службу військову службу, звільняються з військової служби через службову невідповідність.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для звільнення з військової служби відповідно до пункту «е» частини шостої статті 26 Закону № 2232-ХІІ є порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, який за ступенем його вини як правопорушника та наслідками визнається не придатним до проходження військової служби через службову невідповідність.

З протоколу засідання атестаційної комісії від 31.12.2015 р. вбачається, що комісія, вивчивши морально-ділові якості військовослужбовця ОСОБА_1 , встановила, що зазначений військовослужбовець систематично вживав алкоголь, під впливом алкоголю допускав суворі порушення дисципліни, на зауваження керівництва практично не реагував або реагував неадекватно, не бажає розуміти та виконувати свою роль в підрозділі. Враховуючи зазначені обставини, комісією зроблено висновок про непридатність позивача до військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 з морально-ділових та психічних якостей, та необхідність його звільнення зі служби через службову невідповідність на підставі пункту «е» статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с. 199-201).

Разом з цим, згідно з витягом з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 334 від 02.07.2016 р., у позивача виявлено психічну хворобу гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії асоційований з гострим стресом, пов`язане із захистом Батьківщини.

Зі слів позивача зазначене захворювання виникло ще під час проходження ним військової служби, пов`язаної з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою встановлення, з якого моменту у ОСОБА_1 виникло вищезазначене психічне захворювання та чи був він з моменту виникнення цього захворювання придатним для військової служби, судом призначено військово-лікарську експертизу.

На виконання ухвали суду про призначення військово-лікарської експертизи, з Військово-лікарської комісії Південного регіону листом від 31.05.2018 р. за вих. № 2571 надійшло свідоцтво про хворобу № 102, відповідно до якого ОСОБА_1 на період фактичного звільнення з військової служби (січень 2016 року) був не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку з діагнозом: шизотиповий розлад без симптомів шизофренії, яке, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 145-147).

Зі змісту свідоцтва слідує, що ОСОБА_1 ще під час перебування на військовій службі, а саме, після повернення 26.12.2015 року з відпустки, почав неадекватно поводитись, не виконував вказівки командування, став підозрілим, вимагав відпустити його з військової частини, з`явились скарги на безсоння та немотивовану тривогу, тобто демонстрував ознаки хвороби.

Враховуючи висновки свідоцтва про хворобу № 102, суд приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 військової дисципліни пов`язане із захворюванням у вигляді шизотипового розладу без симптомів шизофренії, що виключає можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби через службову невідповідність.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним звільнення з 04 січня 2016 року з військової частини польова пошта НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення, за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Крім того, суд зазначає, що частиною 6 статті 26 Закону № 2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби, зокрема, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби (пункт «б»).

Згідно з п. 240 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

Рішення про подальше проходження військової служби військовослужбовцями, які визнані обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець на підставі відповідних клопотань. Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 на період фактичного звільнення з військової служби (січень 2016 року) був не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку з діагнозом: шизотиповий розлад без симптомів шизофренії, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 внести зміни до пункту 4 наказу № 4 від 04.01.2016 р., в частині підстав звільнення зі служби з військової частини польова пошта НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 з 04 січня 2016 року, зазначивши підставою звільнення пункт «б» (за станом здоров`я у зв`язку з непридатністю до військової служби) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Щодо заявлених у справі позовних вимог майнового характеру про зобов`язання виплатити позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби, надбавки за виконання особливо важливих завдань, додаткову грошову винагороду та одноразову грошову виплату у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 24 від 30.01.2015 р., наказом Міністерства оборони України № 49 від 02.02.2015 р., звернутих до Міністерства оборони України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки Міністерство оборони України не має обов`язку проводити виплати, пов`язані із звільненням позивача з військової частини польова пошта НОМЕР_2 на підставі пункту «б» (за станом здоров`я у зв`язку з непридатністю до військової служби) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Натомість, згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008 р. (чинною на дату звільнення позивача зі служби), виплата всіх видів грошового забезпечення здійснюється безпосередньо військовими частинами, в яких проходять службу військовослужбовці.

Отже, нарахування та здійснення належних позивачу виплат покладається на командира відповідної військової частини, в даному випадку - командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , як правонаступника військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

З огляду на викладене, у відповідності до ч. 2 статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог в цій частині шляхом зобов`язання командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 належних при звільненні з військової служби за пунктом «б» (за станом здоров`я у зв`язку з непридатністю до військової служби) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» грошових виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 24 від 30.01.2015 р., наказом Міністерства оборони України № 49 від 02.02.2015 р., чинних на дату звільнення позивача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним звільнення з 04 січня 2016 року з військової частини польова пошта НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 , водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення за пунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського складу у разі невиконання службових обов`язків) частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Зобов`язати командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 внести зміни до пункту 4 наказу № 4 від 04.01.2016 р. в частині підстав звільнення зі служби з 04 січня 2016 року молодшого сержанта ОСОБА_1 з військової частини польова пошта НОМЕР_2 , зазначивши підставою звільнення пункт «б» (за станом здоров`я у зв`язку з непридатністю до військової служби) частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», та здійснити грошові виплати, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 24 від 31.01.2015 р., наказом Міністерства оборони України № 49 від 02.02.2015 р., які були чинними на дату звільнення.

У задоволенні позовних вимог до Міністерства оборони України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Чорна