Справа № 1640/2472/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року м. ПолтаваСправа № 1640/2472/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гнітько О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - Косенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ, Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2018 року ОСОБА_3 /надалі - позивач; ОСОБА_3./ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ про зобов'язання Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ здійснити обмін посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.04.2010, виданого Кременчуцьким ВРЕР на ім'я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.2017 ОСОБА_3 звернувся до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ із заявою про обмін посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.04.2010, виданого Кременчуцьким ВРЕР, разом із якою подав пакет документів у відповідності до переліку документів, визначеного пунктом 28 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами" від 08.05.1993 № 340, а також повідомив, що є громадянином України, який постійно проживає в АДРЕСА_1, прийнятий на консульський облік Консульства України в Брно (Чеська Республіка), що на території України позивач не зареєстрований, в Україні постійно або тимчасово не проживає. Відповідач відмовив позивачу в обміні посвідчення водія листом НОМЕР_3 від 23.06.2018 у зв'язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання на території України. Позивач вважає таку відмову протиправною, посилаючись на те, що чинним законодавством України не передбачено подання документального підтвердження реєстрації місця проживання на території України при обміні посвідчення водія громадянина України, та вважає, що обмін посвідчення водія проводиться незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування громадянина України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №1640/2472/18, вирішено розглядати справу за правилами загального провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:00 07 вересня 2018 року.

13 серпня 2018 року до суду від Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 41-43/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі за безпідставністю, посилаючись на те, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно чи тимчасово проживають на території України, для отримання посвідчення водія повинні бути зареєстровані за місцем проживання на території України. Зазначає, що посвідчення водія, видане на ім'я ОСОБА_3 буде обміняно за наявності відомостей про реєстрацію місця проживання на території України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області, продовжено строк підготовчого провадження у справі №1640/2472/18 на тридцять календарних днів, підготовче засідання відкладено до 11:30 25 вересня 2018 року.

17 вересня 2018 року до суду від Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 68-72/, у якому представник Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі за безпідставністю, посилаючись на первинну редакцію Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, якою було передбачено, що для обміну посвідчення водія документом, що посвідчує особу був виключно паспорт громадянина України. Також посилається на Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 та зазначає, що під час обміну посвідчення водія має бути застосовано як Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортними засобами, так і Інструкцію про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, яка у своїй первинній редакції містила обов'язкове поле для заповнення заяви (додаток 2) "Місце реєстрації". Крім того, Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області посилається на проект постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", який передбачає внесення змін до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340.

24 вересня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 80-82/, у якій представником позивача зазначено, що звертаючись із заявою про обмін посвідчення водія, позивач дотримався вимог пункту 2.1 Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 №515, та пункту 28 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340. Вказує, що твердження відповідача про те, що для обміну посвідчення водія особа повинна надати виключено паспорт громадянина України суперечить вимогам закону.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14:00 11 жовтня 2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, що зазначені у відзивах на позову заяву.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

13 червня 2018 року ОСОБА_3 подав до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ заяву про обмін посвідчення водія від 13 червня 2018 року (вхідний номер 7606 від 13 червня 2018 року) /а.с. 29/, до якої позивачем було додано: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4, виданий 02.06.2011 на ім'я ОСОБА_3 (код органу, що видав 5314) /а.с. 30/, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3 /а.с. 34/, посвідчення водія ОСОБА_3 НОМЕР_2 /а.с. 31/, медичну довідку щодо придатності до керування транспортного засобу ОСОБА_3 /а.с. 35/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Листом Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ від 23 червня 2018 року № 3762 ОСОБА_3 відмовлено в обміні посвідчення водія /а.с. 21-22/ з посиланням на те, що для отримання посвідчення водія громадянин України повинен бути зареєстрований на місцем проживання на території України. Повідомлено, що надання належно оформлених документів стане підставою для заміни посвідчення водія згідно законодавства України.

Позивач не погодився з такою відповіддю Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 9 статті 15 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 "Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами" затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами /надалі - Положення №340/.

Відповідно до пункту 1 Положення №340 це Положення є обов'язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Пунктом 21 Положення №340 передбачено, що особам, які склали теоретичний і практичний іспити, сервісними центрами МВС видається посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно з приписами пункту 25 Положення №340 обмін посвідчення водія проводиться без складення іспитів. Під час отримання нового посвідчення водія вилучається посвідчення водія, що підлягає обміну.

Як вбачається з додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №889 "Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ", утворено як юридичну особу публічного права - Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області.

Таким чином, Територіальний сервісний центр №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області є територіальним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області, що не заперечується відповідачами.

Відповідно до пункту 28 Положення №340 обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування особи згідно з пунктом 25 цього Положення за умови подання: паспорта громадянина України або документа, що посвідчує особу та підтверджує її громадянство або спеціальний статус; копії довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі його відсутності у відповідних базах даних МВС) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); посвідчення водія; медичної довідки встановленого зразка.

Пунктом 2.1 Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 №515, передбачено, що для отримання (обміну) посвідчень водія особи подають до ТСЦ МВС: паспорт громадянина України або документ, що посвідчує особу та підтверджує її громадянство або спеціальний статус; копію довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі його відсутності у базах даних МВС) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); свідоцтво про закінчення закладу (у разі отримання посвідчення водія вперше або відкриття в посвідченні водія вищої категорії); оригінал та ксерокопію документів про зміну особистих даних особи (у разі зміни особою П. І. Б., року народження, місця народження тощо); посвідчення водія (у разі наявності); документ, що підтверджує керування транспортним засобом (у разі потреби); медичну довідку встановленого зразка про придатність до керування транспортним засобом відповідної категорії; квитанції про сплату коштів за бланкову продукцію та послуги територіальних органів з надання сервісних послуг МВС.

13 червня 2018 року ОСОБА_3 подав до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ заяву про обмін посвідчення водія від 13 червня 2018 року (вхідний номер 7606 від 13 червня 2018 року) /а.с. 29/, разом із якою позивачем було подано: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4, виданий 02.06.2011 на ім'я ОСОБА_3 (код органу, що видав 5314) /а.с. 30/, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_3 /а.с. 34/, посвідчення водія ОСОБА_3 НОМЕР_2 /а.с. 31/, медичну довідку щодо придатності до керування транспортного засобу ОСОБА_3 /а.с. 35/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Частиною 1 статті 22 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" встановлено, паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Відповідно до пункту 17 частини 7 статті 22 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" до паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: дані про перебування на консульському обліку (за бажанням особи або її представника, представника закладу, який виконує функції опікуна чи піклувальника над особою).

Пунктами 1.5, 1.6 Правил ведення закордонними дипломатичними установами України консульського обліку громадян України, які постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном, та дітей - громадян України, усиновлених іноземцями або громадянами України, які постійно проживають за кордоном, затверджених наказом Міністерства закордонних справ України від 17.11.2011 №337, консульський облік здійснюється у випадках: постійного проживання громадянина України за кордоном на законних підставах; тимчасового перебування громадянина України за кордоном на законних підставах більше ніж три місяці; зміни місця проживання в межах однієї держави (переїзд з консульського округу однієї ЗДУ до консульського округу іншої) або переїзду з однієї іноземної держави до іншої; зміни меж консульського округу ЗДУ; усиновлення дитини - громадянина України іноземцем або громадянином України, який постійно проживає за кордоном.

Прийняття на консульський облік громадянина України здійснюється в ЗДУ, на території консульського округу якої він постійно проживає або планує тимчасово перебувати на законних підставах більше ніж три місяці.

Отже, поданий позивачем разом із заявою до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4, виданий 02.06.2011 на ім'я ОСОБА_3 (код органу, що видав 5314) з відміткою "Прийнятий на консульський облік Консульства України в Брно Чеської Республіки 07 червня 2016 року", копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 16-17, 30/, посвідчує особу ОСОБА_3 та підтверджує громадянство України ОСОБА_3

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про громадянство України" громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках.

Відповідачами не надано до суду доказів на підтвердження припинення громадянства України ОСОБА_3.

Таким чином, позивачем було подано до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ з метою обміну посвідчення водія всі документи, перелік яких передбачено пунктом 28 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, за змістом якого обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування особи згідно з пунктом 25 цього Положення за умови подання вказаних у цьому пункті документів.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що подані позивачем разом із заявою документи були повернуті ОСОБА_3

Як встановлено судом, листом Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ від 23 червня 2018 року № 3762 ОСОБА_3 відмовлено в обміні посвідчення водія /а.с. 21-22/ з посиланням на те, що для отримання посвідчення водія громадянин України повинен бути зареєстрований на місцем проживання на території України. Повідомлено, що надання належно оформлених документів стане підставою для заміни посвідчення водія згідно законодавства України.

Однак, законодавством України не передбачено такої обов'язкової умови для обміну посвідчення водія як наявність у громадянина України зареєстрованого місця проживання на території України.

Суд критично оцінює доводи відповідачів з посиланням на нечинну редакцію пункту 2.1 Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 №515, оскільки відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд не бере до уваги доводи відповідачів з посиланням на проект постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", який передбачає внесення змін до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, з огляду на те, що проект не ще є нормативно-правовим актом, а тому не може бути джерелом права у розумінні статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд також критично оцінює посилання Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ у листі від 23 червня 2018 року № 3762 на приписи Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207, оскільки відповідно до пункту 1 Правил реєстрації місця проживання ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації / зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів, тоді як порядок видачі та обміну посвідчення водія врегульовано Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, пунктом 28 якого передбачено, що обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування особи згідно з пунктом 25 цього Положення за умови подання: паспорта громадянина України або документа, що посвідчує особу та підтверджує її громадянство або спеціальний статус; копії довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі його відсутності у відповідних базах даних МВС) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); посвідчення водія; медичної довідки встановленого зразка.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Усупереч вимогам вказаної норми, відповідачами не доведено правомірності прийнятого відносно позивача рішення, оформленого листом від 23 червня 2018 року НОМЕР_3.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення, оформлене листом від 23 червня 2018 року НОМЕР_3, яким відмовлено ОСОБА_3 в обміні посвідчення водія, прийняте Територіальним сервісним центром №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто необґрунтовано.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_3 вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ, оформлене листом від 23 червня 2018 року НОМЕР_3, про відмову ОСОБА_3 в обміні посвідчення водія та зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області в особі Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13 червня 2018 року про обмін посвідчення водія (вхідний номер 7606 від 13 червня 2018 року) з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ здійснити обмін посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.04.2010, виданого Кременчуцьким ВРЕР на ім'я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд зазначає, що дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ здійснити обмін посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.04.2010, виданого Кременчуцьким ВРЕР на ім'я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, - є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства та задоволенню не підлягає.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією № 6 від 12.07.2018 /а.с. 5/.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області (ідентифікаційний код 40112186, вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прийнятий на консульський облік Консульства України в Брно Чеської Республіки 07 червня 2016 року) витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прийнятий на консульський облік Консульства України в Брно Чеської Республіки 07 червня 2016 року) до Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ (пров. 40 років ДАІ, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39631), Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області (ідентифікаційний код 40112186, вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область) про зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ, оформлене листом від 23 червня 2018 року НОМЕР_3, про відмову ОСОБА_3 в обміні посвідчення водія.

Зобов'язати Регіональний сервісний центр МВС в Полтавській області в особі Територіального сервісного центру №5342 Регіонального сервісного центру в Полтавській області Міністерства внутрішніх справ повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 13 червня 2018 року про обмін посвідчення водія (вхідний номер 7606 від 13 червня 2018 року) з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області (ідентифікаційний код 40112186, вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прийнятий на консульський облік Консульства України в Брно Чеської Республіки 07 червня 2016 року) витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя С.С. Сич