Справа № 639/5578/18
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/5578/18
Провадження №2-а/639/155/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кузнецової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до відповідача інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просить визнати дії відповідача щодо складання оскаржуваної постанови незаконними та протиправними; скасувати постанову серії ЕАВ №613264 від 21.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не автоматичному режимі за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що 21.09.2018 року відповідачем відносно нього було винесено постанову серія ЕАВ №613264 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі. Як зазначено у постанові, ОСОБА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач вважає, що постанова серії ЕАВ №613264, винесена відповідачем, є необґрунтованою та протиправною. Як вказує позивач, вранці 21.09.2018 року він свій автомобіль (марки SAM AND LХ) номерний знак НОМЕР_1 поставив на стоянку по вул. Ярославській, 1 у м. Харкові біля приміщень, які знаходяться у його приватній власності. Стоянка тривала більше 2 годин. Працівник поліції, який в цей час підійшов до машини позивача, почав висловлювати безпідставні претензії, стверджуючи, що він порушив ПДР, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, порушивши при цьому вимоги п.15.9 Правил дорожнього руху. Позивач пояснив інспектору поліції, що він поставив автомобіль на стоянку ще зранку, автомобіль стоїть більш ніж 2 години, та що позивач знаходиться в будинку № 1 по вулиці Ярославській у місті Харкові з причини наявності у нього у власності нерухомого майна в цьому будинку та здійснення підприємницької діяльності за цією ж адресою.

В свою чергу на вимогу позивача надати або представити будь-які докази, начебто, вчиненого ним правопорушення інспектор відмовився, натомість склав постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення. Даний документ ОСОБА_1 було запропоновано підписати, від чого він категорично відмовився, оскільки пояснив, що зупинки не здійснював та будь-які докази на підтвердження здійснення мною зупинки відсутні. Позивач запропонував інспектору поліції надати свої письмові пояснення при ознайомленні з постановою, але інспектор поліції сказав, що пояснення не передбачено надавати при складанні постанови, її можна підписати, або не підписати.

Позивач твердо вказав інспектору поліції, що його дії незаконні, але надав йому всі документи й на нерухоме майне, й на право здійснення підприємницької діяльності. Складену інспектором поліції постанову або її копію позивачу надано не було. Окрім того, в порушення Конституції України та чинного законодавства, працівник патрульної поліції не роз'яснив позивачу його процесуальні права, не ознайомив його з постановою та не запропонував надати письмові пояснення тощо.

Після від'їзду поліції позивач вимушений був зробити виклик швидкої допомоги, бо в його підвисився тиск, прискорене серцебиття та головний біль, в результаті позивачу була запропонована термінова госпіталізація, від якої ОСОБА_1 відмовився, оскільки отримав першочергову допомогу ліками і йому стало краще.

Позивач вважає, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки вимог п.п. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху він не порушував.

У звязку з вищевикладеним, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до адміністративного суду, прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі. Призначено судове засідання.

В судове засідання 19.10.2018 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав .

Відповідач інспектор роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 251 КУпАП вказано, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту», а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року розяснено відповідачу його право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у звязку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до змісту копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 613264, складеної 21.09.2018 року о 14 годині 57 хвилин інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно водія власника автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній, в зазначений день, о 14:19 год. в м. Харкові по вул. Ярославській, буд. 1, керуючи т.з. здійснив зупинку/стоянку автомобіля ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9.и ПДР - Порушення зупинок, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача, вона є неправомірною, винесеною з порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП, у звязку з чим дії відповідача щодо складання такої постанови є незаконними.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, оскільки відповідач викликався до суду, однак в судове засіданні не зявився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб'єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов'язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п.3.ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 139, 229, 241-243, 286 КАС України, ст.ст. 122, 185, 222, 251, 256, 258 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконними дії інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕАВ №613264 від 21.09.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України, за скоєння якого на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Скасувати постанову серії ЕАВ №613264 від 21.09.2018 року, складену інспектором роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 в справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ММ №524707, виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 13.06.2000 року, ІПН:НОМЕР_3, проживає за адресою: 61090, м. Харків, вул. Колонна, буд. 94-А;

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Суддя Н.В.Баркова