Справа № 818/662/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2018 року

Київ

справа №818/662/17

адміністративне провадження №К/9901/4892/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів - Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року (прийняту у складі судді Соколова В.М.)

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року (прийняту у складі колегії суддів Бондара В.О., Калиновського В.А., Кононенко З.О.)

у справі №818/662/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

третя особа - Управління внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України

про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - ГУНП в Сумській області), третя особа - Управління внутрішньої безпеки в Сумській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанції

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області задоволено частково. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року по справі №818/662/17 скасувано в частині стягнення на користь ОСОБА_2 2642,57 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву до неї

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій у своїх рішеннях норм матеріального при обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, просить постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року змінити в частині суми стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку на час вимушеного прогулу. В іншій частині рішення попередніх інстанцій просить залишити без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

Наказом № 14 о/с від 23 лютого 1999 року ОСОБА_2 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ УМВС України в Сумській області. Наказом УМВС №411 о/с від 06 листопада 2015 року був звільнений з 06 листопада 2015 року зі служби в органах внутрішніх справ (у зв'язку зі структурною реорганізацією УМВС).

Наказом ГУНП в Сумській області №5 о/с від 07 листопада 2015 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України. Наказом ГУНП в Сумській області №122 о/с від 24 березня 2017 року "По особовому складу" ОСОБА_2, майор поліції, заступник начальника Шосткинського відділу поліції ГУНП в Сумській області, відповідно до пункту 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» був звільнений зі служби в поліції з 24 березня 2017 року.

Підставою для звільнення був наказ ГУНП в Сумській області № 589 від 23 березня 2017 року «Про порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Шосткинського відділу поліції ГУНП», в якому зазначено: « 2. За порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст.ст. 1,7.8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присяги працівника поліції, текст якої закріплено статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», ігнорування вимогами пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року №1179, що призвело до грубого порушення прав і свобод громадян, правил документообігу в системі Міністерства внутрішніх справ та Національної поліції України, незабезпечення організації та координації роботи працівників у сфері дозвільної системи сектору превенції Шосткинського ВП за час перебування на посаді начальника сектору превенції вказаного відділу поліції у період з грудня 2016 року по 02 лютого 2017 року, а також ігнорування функціональних обов'язків заступника начальника Шосткинського ВП, що у свою чергу призвело до грубих порушень порядку ведення обліку працівниками поліції з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи осіб, які є власниками вогнепальної зброї, виявлені у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 000123 за частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, на підставі статей 2, 8, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України майора поліції ОСОБА_2, заступника начальника Шосткинського відділу поліції ГУНП звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988).

Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 квітня 2016 року № 669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту Порядку, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Відповідно до абзацу восьмого пункту 8 розділу III Порядку №260, виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Враховуючи вказані норми суди можуть визначити одноденний розмір грошового забезпечення та обрахувати суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено одноденний розмір грошового забезпечення виходячи лише з довідки про доходи від 23 червня 2017 року №29/556, який складає 354 грн. 95 коп., однак, враховуючи, що суди самостійно не дослідили та не визначили одноденний розмір грошового забезпечення, Суд вважає, що справу слід направити на новий розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі, зокрема, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні клопотання від всіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, Суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку, що оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій мають бути скасовані з направленням справи на новий судовий розгляд.

При цьому суд зазначає, що діє в межах повноважень визначених статтею 341 КАС України, частиною другою якої встановлено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Керуючись статтями 242, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29 червня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року - скасувати.

3. Справу направити на новий судовий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М.Бевзенко

Судді В.М.Шарапа

Н.А.Данилевич