Справа № 826/7765/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2018 року 14:41 № 826/7765/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., при секретарі судового засідання Прокопенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сідрейл»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 грудня 2017 року № та №,-

за участю представників сторін:

від позивача - Півторак Т.О.

від відповідача - Кунда А.О.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Сідрейл») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, Головне управління ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 грудня 2017 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є придбання ним товару з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а також сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням. При цьому, Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями. Крім того, обставина фактичної поставки товарів підтверджується окрім податкової накладної, також первинними документами, що свідчать про придбання товарів позивачем у комерційному відношенні в межах власної господарської діяльності.

Представник позивача стверджує, що господарські операції, що були здійснені між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» за договорами поставки соняшника, є реальними, товарними та підтверджені належним чином оформленими бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій. Додатково представник позивача повідомив, що договори, податкові накладні, видаткові накладні, складські квитанції мають наведені реквізити первинного документа, зміст та обсяг господарської операції відображено через визначення конкретних заходів в конкретних вимірних одиницях, вартості, найменування, дат.

Представник податкового органу у відзиві на адміністративний позов зазначив, що в ході перевірки не підтверджений факт поставки соняшника по всьому ланцюгу постачання Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейгер» () - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрика» () - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» () - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» (). Тобто, встановлено, що реалізація товару (соняшник) була оформлена лише первинними документами з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2018 року відрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 серпня 2018 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 16 жовтня 2018 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача заперечувала проти задоволення адміністративного позову з підстав його необґрунтованості.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В період з 30 жовтня 2017 року по 08 грудня 2017 року на підставі направлення від 30 жовтня 2017 року №6886/26-15-14-09, №3835/26-15-14-03-02, №2581/26-15-14-06-05, №1190/26-15-14-01-04, №1191/26-15-14-01-04, від 01 листопада 2017 року №14/26-15-16-01, виданих Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, статті 77 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 18 жовтня 2017 року №11086, посадовими особами відповідача проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2017 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки №552/26-15-14-01-04/38450144 від 15 грудня 2017 року.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Сідрейл»:

- підпункту 44.1 статті 44, пункту 198.1 пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1 352 465,00 грн., в т.ч. по періодам: вересень 2016 року - 800 471,00 грн., жовтень 2016 року - 543 977,00 грн., грудень 2016 року - 8 077,00 грн. та завищено залишок суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму - 10 000,00 грн., в тому числі за червень 2017 року в сумі 10 000,00 грн., залишок суми від'ємного значення, яка зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість за вересень 2016 року на суму 472 933,00 грн.;

- пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України - Товариством з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» за період за лютий 2016 року - квітень 2017 року виписано податкові накладні на загальну суму 2 493 048,50 грн., в т.ч. ПДВ 415 508,08 грн. та зареєстровано з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме, п'ятнадцяти календарних днів, що настають за днем виписки податкової накладної;

- підпункту 267.6.4 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, а саме заниження податкового зобов'язання з транспортного податку за 2016 року на загальну суму 25 000,00 грн.;

- перевіркою встановлено, що посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» здійснено фінансові операції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» на загальну суму 16 940 000,00 грн. щодо придбання насіння соняшника, джерело походження якого не можливо встановити в ході перевірки, а отже мають ознаки операцій, що можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, та/або фінансування тероризму, передбачені Законом України від 14 жовтня 2014 року №1702-VІІ «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Вказані висновки ґрунтуються на тому, що згідно підсистеми «Аналітична система» автоматизованого співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту ІС «Податковий блок» по контрагенту Товариство з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» встановлено розбіжності, а саме завищення податкового кредиту за вересень 2016 року на загальну суму 1 825 397,67 грн. Також, відповідач в акті перевірки посилається на проведення Головним управлінням Державної фіскальної служби у Миколаївській області документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками, зокрема з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агріка» та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги).

В акті перевірки зазначено, що реалізація товару (соняшника) була оформлена лише первинними документами з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту.

На підставі висновків акту перевірки податковим органом 22 грудня 2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 236 467,00 грн.

Також, 22 грудня 2017 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 2 028 788,00 грн., в т.ч. 1 352 525,00 грн. за основним платежем, 676 263,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Незгода позивача із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

ввезення товарів на митну територію України;

вивезення товарів за межі митної території України;

постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата складання податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що для формування податкового кредиту у платника податку - покупця товарів/послуг має бути наявна: належним чином оформлена податкова накладна, фактична сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» (покупець) укладено договір №190916-1, відповідно до умов якого постачальник продає, а покупець купує на умовах цього договору насіння соняшника врожаю 2016 року, що відповідає умовам ДСТУ 7011:2009 (далі- продукція), загальною кількістю 700,00 тон, +/- 5% в залежності від фактичної ваги поставленої продукції.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що ціна продукції визначається сторонами 10 200,00 грн. за 1 (одну) тону, з врахуванням ПДВ 1 700,00 грн.

Відповідно до пункту 1.3 договору загальна сума цього договору складає 7 140 000,00 грн. з урахуванням ПДВ 1 190 000,00 грн., +/- 5% в залежності від фактичної ваги поставленої продукції.

Згідно з пунктом 2.1 договору якість продукції повинна повністю відповідати стандартам та технічним умовам, діючим в Україні, і підтверджуватись карткою аналізу зерна. Якісні вимоги до продукції, що постачається за цим договором, повинні відповідати характеристикам ДСТУ 7011:2009, а нижченаведені показники наступним значенням: вологість - не більше 8%, смітна домішка - не більш 3%, маслянична домішка - не більш 15 %.

Зараженість карантинними бур'янами та карантинними шкідниками не допускається.

Вміст ГМО, мікотоксинів, пестицидів та токсичних елементів не повинен перевищувати допустимих норм, встановлених законодавством. Насіння соняшнику має бути у здоровому стані, без самозігрівання та теплового пошкодження під час сушіння; мати властивий здоровому насінню запах (без затхлого, пліснявого, інших сторонніх запахів); мати нормальний колір відповідно до певних сортових ознак (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору поставка продукції постачальником здійснюється на умовах EXW зерновий склад: ТОВ «Прометей Траст»: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Дніпровська, 1/2, надалі зерновий склад.

Постачальник зобов'язується доставити продукцію на вказане у пункті 4.1 місце доставки за свій рахунок. Послуги зберігання оплачуються покупцем з дати переоформлення складської квитанції на зерно, виписаної зерновим складом, на покупця (пункт 4.2 договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що поставка партії продукції супроводжуватись обміном сторонами наступними документами: накладною постачальника на партію продукції; податковою накладною постачальника; рахунком-фактурою на партію продукції; складською квитанцією на продукцію, виписаною зерновим складом; карткою аналізу зерна; документами, які засвідчують походження товару (за вимогою покупця).

Датою поставки продукції вважається дата складської квитанції на продукцію, виписаною зерновим складом (пункт 4.6 договору).

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано копії: видаткової накладної №РН-0000031 від 19 вересня 2016 року на суму 7 140 000,00 грн., складської квитанції на зерно №35 від 19 вересня 2016 року, платіжних доручень №3803 від 21 вересня 2016 року на суму 1 000 000,00 грн., №3857 від 23 вересня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №3891 від 23 вересня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №3909 від 26 вересня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №3945 від 27 вересня 2016 року на суму 1 500 000,00 грн., №3953 від 27 вересня 2016 року на суму 900 000,00 грн., №3974 від 28 вересня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №3985 від 28 вересня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №3996 від 28 вересня 2016 року на суму 1 150 000,00 грн., №4151 від 03 жовтня 2016 року на суму 90 000,00 грн.

30 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» (покупець) укладено договір №300916-1, відповідно до умов якого постачальник продає, а покупець купує на умовах цього договору насіння соняшника врожаю 2016 року, що відповідає умовам ДСТУ 7011:2009 (далі- продукція), загальною кількістю 1000,00 тон, +/- 5% в залежності від фактичної ваги поставленої продукції.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що ціна продукції визначається сторонами 9 800,00 грн. за 1 (одну) тону, з врахуванням ПДВ 1 633,33 грн.

Відповідно до пункту 1.3 договору загальна сума цього договору складає 9 800 000,00 грн. з урахуванням ПДВ 1 633 333,33 грн., +/- 5% в залежності від фактичної ваги поставленої продукції.

Згідно з пунктом 2.1 договору якість продукції повинна повністю відповідати стандартам та технічним умовам, діючим в Україні, і підтверджуватись карткою аналізу зерна. Якісні вимоги до продукції, що постачається за цим договором, повинні відповідати характеристикам ДСТУ 7011:2009, а нижченаведені показники наступним значенням: вологість - не більше 8%, смітна домішка - не більш 3%, олійна домішка - не більш 15 %.

Зараженість карантинними бур'янами та карантинними шкідниками не допускається.

Вміст ГМО, мікотоксинів, пестицидів та токсичних елементів не повинен перевищувати допустимих норм, встановлених законодавством. Насіння соняшнику має бути у здоровому стані, без самозігрівання та теплового пошкодження під час сушіння; мати властивий здоровому насінню запах (без затхлого, пліснявого, інших сторонніх запахів); мати нормальний колір відповідно до певних сортових ознак (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору поставка продукції постачальником здійснюється на умовах EXW зерновий склад: ТОВ «Прометей Траст»: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Дніпровська, 1/2, надалі зерновий склад.

Постачальник зобов'язується доставити продукцію на вказане у пункті 4.1 місце доставки за свій рахунок. Послуги зберігання оплачуються покупцем з дати переоформлення складської квитанції на зерно, виписаної зерновим складом, на покупця (пункт 4.2 договору).

Пунктом 4.5 договору передбачено, що поставка партії продукції супроводжуватись обміном сторонами наступними документами: накладною постачальника на партію продукції; податковою накладною постачальника; рахунком-фактурою на партію продукції; складською квитанцією на продукцію, виписаною зерновим складом; карткою аналізу зерна; документами, які засвідчують походження товару (за вимогою покупця).

Датою поставки продукції вважається дата складської квитанції на продукцію, виписаною зерновим складом (пункт 4.6 договору).

Позивачем надано до суду копії: видаткової накладної №РН-0000052 від 30 вересня 2016 року на суму 9 800 000,00 грн., складської квитанції на зерно №28 від 30 вересня 2016 року, платіжних доручень №4452 від 12 жовтня 2016 року на суму 1 200 000,00 грн., №4461 від 12 жовтня 2016 року на суму 270 000,00 грн., №4466 від 12 жовтня 2016 року на суму 70 000,00 грн., №4497 від 13 жовтня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №4505 від 13 жовтня 2016 року на суму 800 000,00 грн., №4594 від 8 жовтня 2016 року на суму 400 000,00 грн., №4596 від 18 жовтня 2016 року на суму 1 000 000,00 грн., №4609 від 19 жовтня 2016 року на суму 460 000,00 грн., №4174 від 03 жовтня 2016 року на суму 200 000,00 грн., №4222 від 04 жовтня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №4221 від 04 жовтня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №4220 від 04 жовтня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №4219 від 04 жовтня 2016 року на суму 500 000,00 грн., №4263 від 05 жовтня 2016 року на суму 150 000,00 грн., №4305 від 06 жовтня 2016 року на суму 1 000 000,00 грн., №4380 від 11 жовтня 2016 року на суму 680 000,00 грн., №4381 від 11 жовтня 2016 року на суму 70 000,00 грн., №4410 від 12 жовтня 2016 року на суму 1 000 000,00 грн.

Надаючи правову оцінку зазначеним первинним документам, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закону Украйни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства;

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно з положеннями статті 3 Закону Украйни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону Украйни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною 2 вказаної статті Закону Украйни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Норми аналогічного змісту містить Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі по тексту - Положення № 88).

Пунктом 2.4 Положення № 88 встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.16 Положення № 88 у разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

Аналізуючи вище наведені норми законодавства та надаючи оцінку первинним документам, які підтверджують придбання Товариством з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» насіння соняшника у Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін», суд дійшов висновку, що видаткові накладні в силу Закону Украйни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення № 88, є первинними документами, та мають всі необхідні встановлені законом обов'язкові реквізити.

Видаткові накладні містять найменування продавця та покупця, обсяг поставленого товару, підписи уповноважених представників сторін та відбитки печаток товариств та дають змогу визначити, який саме товар постачався, за якою ціною, між якими контрагентами.

Докази того, що дані документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними відповідачем суду не надано.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем у акті перевірки не зазначено жодного недоліку в оформленні первинних документів, складених за результатами господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін».

Висновки про безпідставність формування позивачем податкового кредиту ґрунтуються виключно на податковій інформації, яка, на думку відповідача, свідчить про не підтвердження походження товару. Так, відповідач дослідив ланцюг постачання насіння соняшника та встановив, що контрагентами Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» не підтверджено походження товару, що, на думку відповідача, позбавляє Товариство з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» права на формування податкового кредиту.

Суд не приймає до уваги наведені доводи відповідача та зазначає, що відповідно до чинного законодавства, порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо декларування суми витрат і/чи податкового кредиту.

Дана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 червня 2018 року у справі №805/5048/15-а, у справі № 825/722/14.

Суд звертає увагу, що актом перевірки не спростовано декларування Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» податкових зобов'язань у перевіреному періоді та тих обставин, що останній на момент вчинення операцій зареєстрований платником податку на додану вартість.

Також суд враховує, що висновки про порушення контрагентом позивача податкового законодавства у розумінні положень Податкового кодексу України повинні бути зафіксовані відповідними актами, складеними за результатами проведених перевірок з урахуванням первинних документів останніх.

Відповідач в акті перевірки позивача посилається на акт перевірки контрагента позивача №53/14-29-14-08/40457169 від 20 березня 2017 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрім К», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Довжанська», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрейд компані», Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ «Донгосппром», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Голд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Арніка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Трейд», Приватного акціонерного товариства «Казанківське ХПП», Товариства з обмеженою відповідальністю «Занайс» та контрагентами-покупцями, яким у подальшому були реалізовані товари (послуги), придбані у вищенаведенх контрагентів-постачальників».

В акті перевірки позивача наведено витяг із вказаного вище акта перевірки, відповідно до якого «до перевірки не надано журнали-ордера по всіх наявних рахунках, в зв'язку з чим не можливо встановити відображення операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Арніка» в бухгалтерському обліку».

Водночас, податкові повідомлення-рішення № та № від 05 квітня 2017 року, прийняті на підставі акта перевірки №53/14-29-14-08/40457169 від 20 березня 2017 року, постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 січня 2018 року визнано протиправними та скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» суд виходив з того, що угоди, які були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» та ТОВ «СТРІМ К», ТОВ «Агрофірма «Довжанська», ТОВ «Зернотрейд компані», ТОВ «КФ «Донгосппром», ТОВ «Прометей Голд», ТОВ «Агріка», ТОВ «Прометей Трейд», ПРАТ «Казанківське ХПП», ТОВ «Занайс» спрямовані на реальне настання наслідків, умовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства, що підтверджено належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Товари, який придбавав позивач притаманні його господарській діяльності та використовувалися ним для здійснення господарської діяльності, тому формування позивачем податкового кредиту за результатами господарської діяльності з контрагентом, зазначеним в акті перевірки, є правомірним.

Відтак посилання відповідачем на висновки акта перевірки №53/14-29-14-08/40457169 від 20 березня 2017 року, на думку суду, є безпідставними.

Крім того, відповідачем не надано суду належних доказів, що господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» у ланцюгу постачання з вказаними контрагентами визнані недійсними та до останніх застосовано визначені законодавством заходи, пов'язані із визнанням правочинів недійсними.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом під час розгляду справи не встановлено.

При вирішенні даної справи суд враховує, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з'ясовувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Матеріалами справи підтверджується, що придбане позивачем насіння соняшника у Товариства з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін» було реалізоване на підставі договору поставки №60120449 від 06 вересня 2016 року, укладеного з Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією «Сантрейд», та контрактом №0601561 на поставку сільськогосподарської продукції від 04 жовтня 2016 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Олсідз Груп Україна».

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем копіями договору та контракту, товарно-транспортних накладних та видаткових накладних.

Наведене свідчить про реальний рух активів у процесі здійснення позивачем господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін».

Враховуючи наведене та нормативне обґрунтування спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу, викладені у акті перевірки та відзиві, не можуть спростовувати факт реального виконання господарських операцій за договором, укладеним позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Прометей Грін», позивачем в повній мірі документально підтверджено реальність поставки та подальшого використання придбаного товару, а надання контролюючому органу належним чином оформлених всіх первинних документів, передбачених законодавством, є підставою для формування податкового кредиту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у контролюючого органу не було підстав для збільшення позивачеві суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на підставі наведених висновків.

Зважаючи на те, що судом встановлено відсутність порушень позивачем податкового законодавства під час формування податкового кредиту суд, враховуючи взаємозв'язок між формуванням податкового кредиту та від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і податкового кредиту, і, як наслідок, бюджетним відшкодуванням у перевіреному періоді, дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для зменшення позивачеві розміру від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 236 467,00 грн.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 22 грудня 2017 року № та № не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а також суперечать встановленим у справі обставинам, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 22 грудня 2017 року № та №.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сідрейл» (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 5Е, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30 454 (тридцять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) гривні вісімдесят дві копійки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко

Повний текст рішення суду виготовлений 18 жовтня 2018 року.