Справа № 826/11424/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 жовтня 2018 року № 826/11424/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі судового засідання Новик В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

за участю представників:

від позивача - Ткачук С.В.,

від відповідача - Єфіменко К.О., Петрова О.В.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» (далі також - позивач, ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг») з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі також - відповідач, Офіс ВПП), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.07.2018 № і №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю висновків акта Офісу ВПП від 07.06.2018 №1677/28-10-14-06/38679876 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентом-постачальником - ТОВ «Востокснабагро» () за період з 01.01.2015 по 31.03.2016. Позивач стверджує, що господарські операції ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» з названим суб'єктом господарювання є реальними, підтверджені всіма необхідними та належним чином оформленими первинними документами та безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю товариства. Таким чином, Товариством дотримано всі передбачені Податковим кодексом України умови для формування показників витрат і податкового кредиту з податку на додану вартість. При цьому, на переконання позивача, посилання контролюючого органу на наявність матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні (протокол допиту ОСОБА_4.) жодним чином не спростовують обставини товарності перевірених господарських операцій.

За наведених мотивів позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими йому донараховано податкове зобов?язання з податку на додану вартість та зменшено задекларований показник від'ємного значення цього податку, незаконними і просить їх скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 відкрито провадження у справі №826/11424/18 за даним позовом ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» та справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.

Присутні у судових засіданнях у справі представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю, а представники відповідача заперечували проти задоволення позову, з мотивів, що наведені в тексті відзиву на позовну заяву.

Свої заперечення проти позову відповідач обґрунтовував тим, що в ході проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача встановлені факти протиправності формування платником податків (позивачем) показників податкового кредиту за рахунок господарських операцій з постачальником ТОВ «Востокснабагро», оскільки за даними отриманих від Генеральної прокуратури України матеріалів (заяв, протоколу допиту свідка) керівник названого товариства ОСОБА_4 не підтвердила свою причетність до реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності юридичної особи.

Крім того, додатково представником відповідача до матеріалів справи була надана копія протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 24.04.2018, посилання на яку в тексті акта перевірки відсутні. Усних та/або письмових пояснень про вжиття Офісом ВПП всіх можливих заходів для їх отримання даного документу до проведення перевірки і складання акта, про обставини отримання такого представник відповідача суду не надав.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Працівниками Офісу ВПП була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства України, правильності нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства з ТОВ «Востокснабагро» () за період з 01.01.2015 по 31.03.2016, за результатами якої складено акт від 07.06.2018 №1677/28-10-14-06/38679876 (надалі - акт перевірки).

Згідно висновків цього акта перевірки, працівники відповідача встановили порушення позивачем наступних норм податкового законодавства:

- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, в результаті чого завищено збитки по податку на прибуток на суму 48 546 039,06 грн., у тому числі за 2015 рік в сумі 24 993 807,69 грн., за І-ий квартал 2016 року - 23 552 231,37 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення за звітний період грудень 2015 року від?ємного значення податку на додану вартість у сумі 2 640 2419 грн. та одночасно до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 9 709 208 грн. (в т.ч. за звітні періоди грудень 2015 року, січень і березень 2016 року).

Суть зазначених правопорушень, на думку перевіряючих, полягає у неправомірному формуванні позивачем показників податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок господарських операцій з контрагентом-постачальником сільськогосподарської продукції (шрот соняшниковий) - ТОВ «Востокснабагро» (), та не відображенні у бухгалтерському обліку платника (ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг») відомостей про дохід від безоплатно отриманого товару - шроту соняшникового, зарахованого на баланс від вказаного вище постачальника. Такі висновки контролюючого грунтуються на наступному: за результатами проведеного аналізу встановлено, що ТОВ «Востокснабагро» () перебуває на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій обл. (Лівобережне відділення), вид діяльності - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; стан - 0 платник податків за основним місцем обліку; 15.03.2018 свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу, причина анулювання - ненадання декларацій протягом року; статутний фонд - 1000 грн.; юридична адреса: вул. Приморська, буд. 1, Орджоніюдзевський, Донецька обл.; чисельність працівників згідно звіту 1 ДФ за 4-ий кв. 2015 року, 1-ий кв. 2016 року становить 1 особа (ОСОБА_4, інн НОМЕР_1); балансова вартість основних фондів - 0 тис. грн. (згідно фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 2015 рік, 1-ий кв. 2016 року); засновником, директором та головним бухгалтером товариства є ОСОБА_4.

В ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2018 по справі №757/5462/18-к (у зв'язку з отриманням якої була призначена документальна позапланова перевірка ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг») зазначено, що під час досудового розслідування за фактом формування невстановленою групою осіб «штучного» податкового кредиту для підприємств експортерів продукції, які в подальшому отримують безпідставне право на бюджетне відшкодування, в ході досудового розслідування також отримано дані, що можуть свідчити про створення та реєстрацію на підставних та опосередкованих осіб, які використовуються організованою групою осіб з метою надання послуг реальному сектору економіки з мінімізації податкових платежів, формування «штучного» податкового кредиту для підприємств експортерів продукції.

Між тим, Офісом ВПП разом з листом Генеральної прокуратури України від 11.04.2018 №17/1/4-28621-17 були отримані матеріали щодо непричетності громадянки ОСОБА_4 до реєстрації суб'єкта господарювання та до фінансово-господарської діяльності підприємства, зокрема: заява від 27.11.2017 громадянки ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України; нотаріально від 17.04.2018 завірена заява громадянки ОСОБА_4 до Генеральної прокуратури України; протокол допиту свідка від 17.04.2018 громадянки ОСОБА_4 За наслідками аналізу цих матеріалів перевіряючі дійшли висновку про нереальність вчинених між ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» і ТОВ «Востокснабагро» господарських операцій та про відображення у наданих до перевірки первинних документах по спірних операціях недостовірних даних.

02.07.2018 Офіс ВПП на підставі цього акта перевірки прийняв спірні у справі податкові повідомлення-рішення:

- за № (форми «Р»), яким визначив позивачу до сплати грошове зобов?язання з податку на додану вартість у сумі 14 563 812 грн. (в тому числі за основним платежем - 9 709 208 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4 854 604 грн.);

- за № (форми «В4»), яким відповідно зменшив задекларований позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за звітний період грудень 2015 року розмір від'ємного значення податку на додану вартість у сумі 2 640 419 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення від 02.07.2018 протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За змістом норм п.п. 200.1 - 200.4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Також, згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з аналізу наведених норм Кодексу в сукупності суд дійшов висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв'язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту, зокрема, це: не пов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, як викладені у його постановах від 30.01.2018 №К/9901/2803/18 (у справі №820/11856/13-а), від 31.01.2018 №К/9901/5557/18 (у справі №826/245/14), від 06.02.2018 №К/9901/7258/18 (у справі №810/6695/14).

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, що протягом перевіряємого періоду ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» здійснювало господарську діяльність у сфері оптової торгівлі молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (зокрема, господарські операції з реалізації шроту соняшникового та олії соняшникової).

25.12.2015 між ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» (в особі генерального директора ОСОБА_5.), як покупцем з однієї сторони, та ТОВ «Востокснабагро» (в особі директора ОСОБА_4.), як продавцем з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу №2512/2015 (далі - договір купівлі-продажу).

Відповідно до умов даного договору купівлі-продажу, ТОВ «Востокснабагро» зобов'язувалось постачати та передавати за оплату у власність покупця (позивача) сільськогосподарську продукцію - макуху соняшникову, шрот соняшниковий, олію соняшникову, в асортименті, за цінами та на умовах, вказаних у додатках до цього договору (специфікаціях), а покупець, у свою чергу, - мав прийняти та оплатити своєчасно товар. Умови та строки поставки, ціна на товар встановлюється на базисних умовах поставки на кожну партію товару, - визначаються сторонами в додатках до даного договору, що є невід'ємними його частинами. Поставка товару здійснюється партіями, насипом та/або наливом, в залежності від виду товару та поставки, та маркування відсутнє. Факт поставки та передачі товару продавцем покупцю оформлюється видатковою накладною на товар, на якій ставиться відмітка про прийняття товару. В момент передання товару продавець надає покупцю наступні документи: рахунок-фактуру; видаткову накладну, покупець, у свою чергу, надає продавцю довіреність на отримання товару та підписану видаткову накладну. Перехід права власності на товар та ризики випадкової загибелі чи псування товару здійснюється в момент передачі товару та підписання видаткової накладної уповноваженим представником покупця. Якість товару повинна відповідати показникам визначених в додатках до даного договору. Покупець має право за свій рахунок здійснювати перевірку якості відвантаженого товару правилами приймання, що відповідають даному виду товару з урахуванням вимог даного договору. Оплата товару, який постачається за даним договором, проводиться в національній валюті гни шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Порядок оплати і строки визначаються сторонами в додатках на кожну партію товару, які є ємними частинами до даного договору купівлі-продажу.

За змістом наданих позивачем копій специфікацій №1 від 25.12.2015, №2 від 28.12.2015, №3 від 08.01.2016, №4 від 08.01.2016, №5 від 18.01.2016, №6 від 03.03.2016 до договору купівлі-продажу, сторони узгодили обсяг поставки товару (шроту соняшникового) - у тонах, умови поставки: EXW АДРЕСА_1/СРТ порт Миколаїв, конкретні строки поставки, ціну та загальну вартість товару, прядок оплати - шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 60 днів з дати поставки; вимоги до якості - товар повинен відповідати показникам якості, визначених ДСТУ.

Як пояснив позивач в тексті поданої до суду довідки від 25.09.2018 №25/09/1С-18, загальний обсяг придбаного у ТОВ «Востокснабагро» товару (шроту соняшникового) склав 16 687,1 тонна загальною вартістю 48 546 039,06 грн. (крім того ПДВ - 9 709 207,81 грн.). Вказаний товар придбавався ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» з метою подальшої реалізації на експорт в рамках договору комісії №0109/2015 від 01.09.2015 (далі - договір комісії), укладеного з ТОВ «Дніпроолія». Згідно даного договору комісії комісіонер (ТОВ «Дніпроолія») здійснював від свого імені та за рахунок комітента (ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг») укладення правочинів з експорту сільськогосподарської продукції. За результатами здійснених експортних операцій загальна сума доходів позивача від реалізації спірних партій товару склала 57 871 000 грн. (в той час як собівартість придбаного у ТОВ «Востокснабагро» шроту соняшникового становила 48 546 039 грн.), а чистий прибуток (з урахуванням витрат по операціях з експорту та комісійної винагороди комісіонера) - 2 389 300,05 грн.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу позивач надав до суду копії наступних документів: видаткових накладних №28 від 30.12.2015, №29 від 30.12.2015, №5 від 15.01.2016, №6 від 28.01.2016, №8 від 28.01.2016 та №22 від 04.03.2016, згідно текстів яких передача товару здійснювалась директором ОСОБА_4 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, а отримання товару зі сторони покупця - ОСОБА_6 на підставі відповідних довіреностей; довіреностей на представництво інтересів ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг», виданих ОСОБА_6 від 16.11.2015 та від 14.01.2016; роздруківок електронних податкових накладних, підписаних ОСОБА_4; витягів з Єдиного реєстру податкових накладних; платіжних доручень ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» з відмітками банку про проведення платежів на користь ТОВ «Востокснабагро», з призначенням «оплата за шрот соняшниковий згідно договору купівлі-продажу №2512/2015 від 25.12.2015».

На підтвердження обставин використання спірних партій товару у своїй господарській діяльності та наявності ділової мети при укладенні договору купівлі-продажу з ТОВ «Востокснабагро» позивач подав до суду копії наступних документів: оборотно-сальдових відомостей по рахункам 281 «товари на складі», 283 «товари на комісії», 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками», 361 «розрахунки з покупцями» з відомостями про надходження та вибуття товарно-матеріальних цінностей - шроту соняшникового (в т.ч. в розрізі по постачальниках) за період січень 2015 року - березень 2016, здійснення безготівкових розрахунків; договору №0109/2015 комісії на реалізацію сільськогосподарської продукції від 01.09.2015 з додатковими угодами та специфікаціями до такого договору (зокрема, за змістом останніх передача товару - шроту соняшникового від комітента комісіонеру здійснювалась за тими самими адресами, що визначені у специфікаціях до договору купівлі-продажу від 25.12.2015); актів приймання-передачі товару за договором комісії, складених у періоди отримання ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» товару за видатковими накладними від ТОВ «Востокснабагро» в аналогічних обсягах; актів наданих послуг комісіонера, актів здачі-прийняття робіт третіх осіб (декларанта, перевізника, ін. осіб) і звітів комісіонера до договору комісії; вантажних митних декларацій, оформлених декларантом для відправника ТОВ «Дніпроолія»; виписок банку з відомостями про отримання ТОВ «Дніпроолія» валютних коштів від компанії-нерезидента, листів ТОВ «Дніпроолія» на адресу банку з поясненням щодо призначення отриманих валютних коштів; контракту №01102014 від 01.10.2014, укладеного між компанією-нерезидентом (як покупцем) і ТОВ «Дніпроолія» (як продавцем) щодо реалізації макухи соняшникової та шроту соняшникового зі специфікаціями та додатковою угодою №12 від 30.12.2015 до такого контракту; виписок банку по рахунку ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» з відомостями про отримання позивачем коштів від комісіонера в результаті реалізації шроту соняшникового згідно відповідного договору комісії.

Крім того, в тексті позовної заяви та у судових засіданнях у справі представник позивача зауважив, що спірні господарські операції між ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» і ТОВ «Востокснабагро» за період з 01.12.2015 по 31.03.2016, а також операції з експорту шроту соняшникового за договором комісії вже були предметом перевірки під здійснення документальної позапланової виїзної перевірки, результати якої оформлені актом Офісу ВПП від 20.07.2017 №2382/28-10-41-02/38679874 (копію такого акта подано до суду разом з позовом). За висновками цього акта перевірки від 20.07.2017 порушень податкового законодавства по вказаних операціях контролюючим органом у виявлено не було,

Дослідивши та проаналізувавши зміст перелічених вище документів, суд встановив, що надані позивачем первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій, засвідчують обставини руху активів (товарно-матеріальних цінностей та коштів) в межах ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг».

Також з наявних матеріалів справи чітко прослідковується наявність взаємозв'язку між витратами ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» на придбання товарів (шроту соняшникового) і здійснюваними ним видом господарської діяльності.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з Реєстру платників податку на додану вартість, доступ до якого наданий на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) суд встановив, що станом момент укладення спірного договору купівлі-продажу та виписки податкових накладних за звітні періоди грудень 2015 року, січень і березень 2016 року на підставі цього договору, контрагент позивача (ТОВ «Востокснабагро») був зареєстрований як юридична особа та платник податку на додану вартість. Також, як вбачається з тексту акта перевірки, одними із основних видів діяльності ТОВ «Востокснабагро» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, - що відповідає характеру та суті вчинених спірних господарських операцій.

Таким чином, суд вважає, що наявними у матеріалах справи первинними та іншими документами, документами податкового обліку підтверджується реальність здійснення позивачем господарських операції з вищевказаним контрагентом, які спричинили реальну зміну майнового стану позивача, та ті обставини, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності.

Суд вважає, що відповідач під час судового розгляду справи не навів будь-яких переконливих доводів та не надав належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту за наслідками спірних господарських операцій, з наступних мотивів.

Зокрема, посилання відповідача в тексті акта перевірки від 07.06.2018 №1677/28-10-14-06/38679876 на відсутність у ТОВ «Востокснабагро» реальної можливості на вчинення операції із закупівлі та реалізації шроту соняшникового, внаслідок не підтвердження за даними податкової та фінансової звітності факту наявності основних засобів та достатньої кількості трудових ресурсів, спростовуються результатами проведеної Офісом ВПП попередньої документальної позапланової виїзної перевірки позивача (акт Офісу ВПП від 20.07.2017 №2382/28-10-41-02/38679874.

Надаючи оцінку обґрунтованості посилань відповідача на недостовірність наданих позивачем первинних документів внаслідок отримання Офісом ВПП матеріалів кримінального провадження №0003128 (а саме: протоколу допиту свідка від 17.04.2018, протоколу допиту свідка від 24.04.2018), а також звичайної та нотаріально засвідченої заяв ОСОБА_4, адресованих Генеральній прокуратурі України, суд зазначає наступне.

Як свідчать наявні у справі матеріали, документальна позапланова виїзна перевірка позивача (результати якої оформлені актом від 07.06.2018 №1677/28-10-14-06/38679876) була призначена відповідно до п. 78.11 ст. 78 ПК України, у зв'язку з отриманням Офісом ВПП ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2018 у справі №757/5462/18-к з питань задоволення клопотання слідчого та призначення позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «ІБТ» () по проведеним фінансово-господарським операціям із ТОВ «Востокснабагро» () за весь період взаємної діяльності, з питань правильності нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства, додержання вимог митного та валютного законодавства України.

В тексті самої ухвали слідчого судді зазначено, що вказане клопотання слідчого Генеральної прокуратури України було подано в рамках кримінального провадження №0003128, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2017, за фактом формування невстановленою групою осіб «штучного» податкового кредиту для підприємств експортерів продукції, які в подальшому отримують безпідставне право на бюджетне відшкодування, за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України. В ході досудового розслідування було отримано дані, що можуть свідчити про створення та реєстрацію на підставних та опосередкованих осіб ряду суб'єктів підприємницької діяльності за наведеним переліком, які використовуються організованою групою осіб з метою надання послуг реальному сектору економіки з мінімізації податкових платежів, формування «штучного» податкового кредиту для підприємств експортерів продукції, в результаті чого останні отримують безпідставне право на бюджетне відшкодування, а також надання послуг щодо незаконної конвертації у готівку грошових коштів з послідуючою їх легалізацією.

Однак, відомостей про віднесення до наведеного переліку суб'єктів підприємницької діяльності безпосередньо ТОВ «Востокснабагро» та/або ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» за даними досудового слідства у кримінальному провадженні №0003128 в ухвалі слідчого суддів від 07.02.2018 не зафіксовано.

Представник відповідача зазначив, що разом з листом Генеральної прокуратури України від 11.04.2018 №17/1/4-28621-17 до Офісу ВПП надійшли матеріали кримінального провадження №0003128, а саме: заява громадянки ОСОБА_4 від 27.11.2017, адресована ст. слідчому Генеральної прокуратури України Харченку С.В., нотаріально засвідчена заява громадянки ОСОБА_4 від 17.04.2018, адресована Генеральній прокуратурі України; протокол допиту свідка від 17.04.2018 громадянки ОСОБА_4, - в текстах яких остання повідомила про свою непричетність до реєстрації юридичної особи - ТОВ «Востокснабагро» та здійснення фінансово-господарської діяльності названого товариства, в т.ч. укладення договорів з іншими підприємствами (серед них ТОВ «ІБТ»).

Копії зазначених документів, а також протоколу допиту свідка від 24.04.2018 були надані представником відповідача у вигляді ксерокопій, незавірених у встановленому порядку та без згадуваного вище супровідного листа Генеральної прокуратури України. У зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено документально обставину отримання таких документів в офіційному порядку та з дозволу відповідальних за проведення досудового слідства осіб.

Також, суд критично ставиться до посилань відповідача на преюдиційність (беззаперечність) обставин, наведених у протоколі допиту в якості свідка ОСОБА_4 та в її заявах, оскільки таким матеріалам кримінального провадження не була надана належна оцінка загальним судом в порядку кримінального судочинства (зокрема, як то визначено ст. 23, 95 Кримінального процесуального кодексу України), а саме: під час розгляду по суті матеріалів кримінального провадження №0003128 з обвинувальним актом, з подальшим винесення відповідного вироку за ст. 205 Кримінального кодексу України («Фіктивне підприємництво»).

Крім того, під час розгляду справи відповідачем не надано вироку суду, винесено безпосередньо відносно посадових осіб ТОВ «Востокснабагро» та/або ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» за спірними операціями, та яким би встановлювались обставини протиправної діяльності посадових осіб цих підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями.

У свою чергу, сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб'єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб'єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 816/809/17 (адміністративне провадження № К/9901/1349/17).

Слід також додати, що під час розгляду справи відповідачем не надано рішення суду, прийнятого в порядку ст. 234 Цивільного кодексу України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Не надано рішення суду про визнання правочинів з контрагентом недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України. Також не надано рішення суду, яке б було прийнято в порядку ст. 207 Господарського кодексу України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, тощо.

Що стосується посилань відповідача на зміст протоколу допиту в якості свідка громадянки ОСОБА_5 від 24.04.2018, складеного в рамках кримінального провадження №0003128, то, як було встановлено судом, свідчення вказаної особи не були покладені в основу висновків акта перевірки позивача, а тому в силу припису абз. 2 ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного суду України контролюючий орган не має право посилатись на такі для підтвердження правомірності оспорюваних рішень. Водночас, суд проаналізувавши зміст цього протоколу допиту свідка, дійшов висновку, що ОСОБА_5 по суті не заперечувала ані свою причетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг», ані обставину укладення договору купівлі-продажу від 25.12.2015№2512/2015 з ТОВ «Востокснабагро».

З огляду на вищевикладене, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач надав суду відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності з іншими доказами свідчать про факт реального вчинення господарських операцій, натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої в ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час вирішення спору), за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем суми податкового кредиту з ПДВ за наслідками господарських операцій з ТОВ «Востокснабагро» сформовано безпідставно, що ним в ході судового розгляду справи виконано не було.

У силу норм ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає податкові повідомлення-рішення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 02.07.2018 № і № протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №2163339 від 17.07.2018 підтверджено, що ТОВ «ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» під час звернення до суду з вказаними позовними вимогами понесено судові витрати на оплату судового збору у сумі 258 063,47 грн. Відтак, суд вказує про присудження вказаних судових витрат у повному обсязі на користь позивача.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 02.07.2018 № і №.

3. Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» (, адреса: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 5А) документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору у розмірі 258 063,47 грн. (двісті п'ятдесят вісім тисяч шістдесят три гривні 47 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 г).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок

Повний текст рішення суду складений 19.10.2018.