Справа № 0740/873/18
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2018 року м. Ужгород№ 0740/873/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: представник - ОСОБА_1,

відповідача 1: представник - Секерня О.В.,

відповідача 2: представник - Секерня О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просить зобов'язати Міжгірське об'єднане управління пенсійного фонду України Закарпатської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років із посади водія автомобіля по вивезенню лісу із 27 липня 2018 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що до досягнення пенсійного віку неодноразово завчасно звертався до органів Пенсійного фонду із заявами стосовно призначення пенсії, встановленої п. «в» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак отримав відповідь про відмову у призначенні такої з причин невідповідності запису у трудовій книжці про роботу водієм автомобіля по вивезенню лісу наказам ПАТ «Воловецький лісокомбінат». Таку відмову вважає протиправною та необґрунтованою, оскільки пільговий трудовий стаж за умови належного виконання відповідачами своїх обов'язків міг бути підтверджений, окрім записів в трудовій книжці, також і показами свідків та наданими ним поясненнями.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених в позовній заяві, та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 проти задоволення позову заперечила, обґрунтовуючи обставинами, наведеними у відзиві на позовну заяву №2657/09 від 19.09.2018 р. Так, зокрема, зазначила, що позивач звернувся до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою та необхідними документами для попереднього розгляду матеріалів для визначення права на призначення пенсії за вислугу років. Однак на підставі поданих документів визначити стаж роботи, що дає право на призначення зазначеного виду пенсії, було неможливу у зв'язку з відсутністю у трудовій книжці позивача запису щодо займаної посади «водій автомобіля по вивезенню лісу». З метою підтвердження пільгового характеру роботу в ПАТ «Воловецький лісокомбінат» спеціалістами управління проведено зустрічну перевірку достовірності пільгового стажу роботи, в ході якої наявний спеціальний стаж не підтвердився. В подальшому за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 31 липня 2018 року встановлено ненадання документів, що підтверджують виконання робіт, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, про що зроблено запис у розписці-повідомленні та надано строк для їх подання до 31.10.2018 р. Звернув увагу суду на ту обставину, що на момент розгляду даної адміністративної справи позивачу не відмовлено у призначенні пенсії, тому поданий позов про зобов'язання управління Пенсійного фонду вчинити певні дії є передчасним.

Представник відповідача 2 просив суд у задоволенні позову відмовити, аргументуючи наведеними у відзиві на позовну заяву №12833/08 від 19.09.2018 р. обставинами, зокрема, відсутністю спору між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, оскільки ОСОБА_3 не є пенсіонером відповідача 2, а останній не має законних підстав для призначення пільгових пенсій. Тому правовідносини, пов'язані з призначенням пенсії, можуть виникнути виключно між позивачем та Міжгірським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області. З приводу звернення позивача від 11 липня 2018 року про призначення пенсії, зазначає, що така розглянута відповідачем 2 в порядку Закону України «Про звернення громадян», за результатами чого надано відповідь, що не породжує жодних правових наслідків та носить інформаційний характер. Окрім того, зазначив, що позивач 31 липня 2018 року звернувся до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про призначення пенсії, однак рішення про відмову в призначенні такої останнім не приймалося.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 липня 2018 року ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) (далі - ОСОБА_3) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області), Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - Міжгірське ОУ ПФУ Закарпатської області) із заявою довільної форми від 10 липня 2018 року про призначення йому пенсії з 27 липня 2018 року у зв'язку з наявним стажем роботи на посаді водія лісовозу у Воловецькому лісокомбінаті (арк. спр. 15).

Листом Міжгірського ОУ ПФУ Закарпатської області №27-С від 16.07.18 в порядку Закону України «Про звернення громадян» позивача повідомлено, що при попередньому розгляді його заяви від 20.04.2018 року на розрахунок майбутньої пенсії встановлено неможливість визначення стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, на підставі доданих документів. Також ОСОБА_3 проінформовано, що за призначенням пенсії із заявою відповідного зразка він не звертався, а право на призначення пенсії за вислугу років у нього виникне при досягненні 55 років та наданні відповідних документів (арк. спр. 23).

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Закарпатській області №368/С-99-01 від 03.08.2018 р., ОСОБА_3 проінформовано в порядку Закону України «Про звернення громадян» про результати розгляду його заяви від 10.07.2018 р. Зокрема, повідомлено, що згідно з попереднім підрахунком трудового стажу, відповідно до поданої заяви від 20.04.2018 р. та долучених до неї документів, загальний стаж роботи заявника складає 34 роки 1 місяць 9 днів. Однак записи у трудовій книжці щодо посади «водія автомобіля по вивезенню лісу» відсутні. Тому з метою підтвердження пільгового характеру роботи у ПАТ «Воловецький лісокомбінат» проведено зустрічну перевірку щодо достовірності пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, якою встановлено прийняття заявника наказом від 28.07.1981 р. на посаду водія автомобіля ІІІ класу. Запису щодо переведення ОСОБА_3 на іншу посаду не виявлено. Тому заявника проінформовано, що права на призначення пенсії за вислугу років згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у нього нема (акр. спр. 24 - 25).

В подальшому 31 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Міжгірського ОУ ПФУ Закарпатської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років за формою, встановленою Постановою Правління Пенсійного фонду України, до якої долучив диплом про навчання, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 р., довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документ про місце проживання (реєстрації) особи, документ про надання статусу особи, яка проживає, працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського, паспорт, трудову книжку, довідку про стаж (арк. спр. 79).

Однак при прийнятті заяви посадовою особою відповідача 2 ОСОБА_3 надано розписку-повідомлення про недостатність поданих документів для призначення пенсії та проінформовано, що заявнику необхідно подати до 31 жовтня 2018 року документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років (арк. спр. 80).

Вважаючи протиправним не призначення органами Пенсійного фонду пенсії за вислугу років, ОСОБА_3 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення, в тому числі, за вислугу років врегульоване положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII).

Так, відповідно до ст. 51 Закону №1788-XII, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Ст. 80 Закону №1788-XII врегульовано порядок звернення за призначенням пенсії, відповідно до якого заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Вказане кореспондується також з положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. (далі - Закон №1058-IV).

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії встановлено ст. 44 Закон №1058-IV. Так, дана законодавча норма передбачає, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Таким чином, суд вважає, що передумовою для прийняття органом Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії або відмову у її призначенні є звернення особи з заявою, встановленої форми, та переліком документів до уповноваженого органу Пенсійного фонду, за результатами розгляду яких приймається відповідне рішення.

Форма відповідної заяви, затверджена Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (з наступними змінами та доповненнями) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року №1566/11846.

П. 1.7 Розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 р. (далі - Порядок), визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою встановленого зразка ОСОБА_3 звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України - Міжгірського ОУ ПФУ Закарпатської області тільки 31 липня 2018 року.

Чинним пенсійним законодавством визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (п. 4.1 Розділу IV Порядку).

Судом встановлено, що на виконання законодавчо вставного порядку приймання, оформлення і розгляд документів при призначенні пенсії, Міжгірським ОУ ПФУ Закарпатської області ОСОБА_3 надано розписку-повідомлення про недостатність поданих документів для призначення пенсії та проінформовано про необхідність подання до 31 жовтня 2018 року документів, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Згідно п. 4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Зазначене положення узгоджується також з нормами п. 4.3 Порядку, відповідно до яких не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, якими врегульовано порядок призначення пенсії, суд дійшов висновку, що прийняттю рішення органом Пенсійного фонду передує певна процедура розгляду поданої заявником заяви, спрямована на перевірку правильності оформлення поданих документів та їх достатності. Більше того, законодавством надано право уповноваженому органу вимагати, в тому числі, від заявника дооформлення поданих при зверненні документів та подання додаткових відомостей, необхідних для прийняття вмотивованого рішення.

За результатами розгляду поданої пенсіонером заяви відповідний орган Пенсійного фонду України повинен прийняти одне з таких рішень: про призначення (перерахунок), або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що при прийнятті документів від ОСОБА_3 посадовою особою Міжгірського ОУ ПФУ Закарпатської області встановлено недостатність поданих документів та запропоновано подати до 31 жовтня 2018 року документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Станом на день звернення з даним адміністративним позовом до суду позивач своїм правом на подання запропонованих документів не скористався, а отже, у зв'язку з тим, що строк для надання таких не закінчився, уповноважений орган Пенсійного фонду України жодного рішення щодо заяви ОСОБА_3 від 31.07.2018 р. не прийняв.

Таким чином, суд констатує, що як станом на день звернення позивача з позовною заявою, так і на день розгляду даної справи судом, Міжгірське ОУ ПФУ Закарпатської області не відмовило ОСОБА_3 в призначенні пенсії за вислугу років, більше того, заява від 31.07.2018 р. по суті взагалі розглянута не була.

Суд не вважає відмовою в розумінні пенсійного законодавства листи відповідачів №27-С від 16.07.18 р. та №368/С-99-01 від 03.08.2018 р., оскільки такі є виключно відповідями в порядку Закону України «Про звернення громадян» на заяви позивача довільної форми від 20.04.2018 р. та 10.07.2018 р.

Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами. Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні наслідки.

Чинним законодавством України повноваження щодо прийняття рішення з приводу призначення пенсії надано територіальному органу Пенсійного фонду. Вирішення цього питання належить до виключної компетенції такого органу та приймається за результатами розгляду поданих заявником документів.

Як випливає зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії", в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Тому суд вважає, що оскільки право позивача на призначення пенсії відповідачем 2 на даний час не порушене, позовна вимога щодо зобов'язання призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років є передчасною та задоволенню не підлягає.

У випадку прийняття судом рішення щодо зобов'язання органу Пенсійного фонду України призначити позивачу пенсію, яке по суті буде передувати розгляду останнім заяви ОСОБА_3 від 31.07.2018 р., суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу.

Окрім того, суд зазначає, що позовні вимоги до ГУ ПФУ в Закарпатській області є безпідставними з огляду на те, що такий в розумінні Закону №1058-IV та №1788-XII не є уповноваженим на розгляд питання про призначення пенсії позивачу органом.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши вищенаведені обставини справи крізь призму законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, 89120, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до Міжгірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 56, смт. Міжгір'я, Міжгірський район, Закарпатська область, 90000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ - 20453063) про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2018 року.

СуддяР.О. Ващилін