Справа № 707/1569/18
Суддя: Соколишина Л. Б.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
10 жовтня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Соколишиної Л.Б.
при секретарі Ліпатовій К.Г.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Кузьменка Святослава Ігоровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Одесса про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що він 27 липня 2018 року приблизно об 11 год. 40 хв. керував транспортним засобом DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , буксируючи причіп KOGEL, державний номерний знак НОМЕР_2 . В Одеській області на а/д Київ-Одеса 430 км його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції, у зв`язку з керуванням транспортним засобом, на якому відсутні передбачені конструкцією грязезахисні фартухи, чим порушив п. 31.4.7 (е) ПДР, за що ч. 1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку з чим було накладено адміністративний штраф в розмірі 340 гривень. Зазначає, що у порушення інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі інспектор поліції не роз`яснив йому права і обов`язки, визначені законами України. Крім того, вказує про відмову у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою. Звертає увагу суду, що складена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. Вважає, що працівник патрульної поліції не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування усіх обставин справи. Зауважує, що інспекторами поліції фактично було проведено перевірку технічного стану його автомобіля, але акт перевірки не складався та його копія не видавалася. Вважає, що не порушував Правил дорожнього руху, перешкод у здійснені права керування іншим особам не робив, а тому, на його думку, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 274731 від 27 липня 2018 року.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він є водієм з великим досвідом керування транспортними засобами та з особливою уважністю дотримується усіх вимог ПДР України. Вважає, що вказаних у постанові від 27 липня 2018 року Правил дорожнього руху не порушував, оскільки грязезахисні бризговики не були відсутні на його автомобілі, а були у наявності та прикривали колеса наполовину, у зв`язку з тим, що у дорозі стався їх облом і вони загубилися. На його думку, чинне законодавство передбачає використання грязезахисних бризговиків, які прикривають не весь діаметр колеса, а половину його.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи.
Представник третьої особи УПП в Одеській області ДПП Гузенко А.М. у судове засідання не з`явився, але від нього надійшли пояснення відносно позову, у яких зазначено, що 27 липня 2018 року інспектором патрульної поліції 2-ої роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Кузьменком С.І. було складено постанову серії ВР № 274731, відповідно до якої до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється. Згідно із зазначеною постановою, поясненнями інспектора Кузьменка C.І. 27 липня 2018 року приблизно об 11 год. 40 хв. на 430 км автодороги Київ-Одеса під час патрулювання поліцейськими було помічено, як позивач, керуючи автомобілем DAF CF85, державний номерний знак НОМЕР_3 , з напівпричепом KOGEL, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався автодорогою Київ-Одеса, в той час, як на транспортному засобі був відсутній передбачений конструкцією задній грязезахисний фартух і бризковик, чим порушував п. 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху. Працівники поліції відреагували на це правопорушення та зупинили позивача для з`ясування причин порушення ним Правил дорожнього руху та вирішення питання стосовно притягнення чи непритягнення його до адміністративної відповідальності. Під час зупинки транспортного засобу позивача та спілкування з водієм, поліцейські наголосили позивачу, що вищезазначені несправності створюють небезпеку для інших учасників дорожнього руху, оскільки, дана технічна несправність може призвести до викиду бруду і каміння з-під коліс рухомого транспортного засобу. Пояснення позивача стосовно того, що бризковик був загублений в дорозі та усунути цю несправність не було можливості, поліцейськими не були прийняті як достовірні, оскільки позивач повинен був увімкнути аварійну світлову сигналізацію при виникненні зазначених вище технічних несправностей та рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, чого ним зроблено не було. За результатами розгляду справи, відносно позивача було складено постанову за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Просить суд в задоволені позовних вимог відмовити повністю.
Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши письмові матеріали справи та переглянувши фотоматеріали, надані позивачем у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 274731 від 27 липня 2018 року, складеної відповідачем, ОСОБА_1 , який є позивачем по справі, 27 липня 2018 року об 11 год. 40 хв. в Одеській області на а/д Київ-Одеса 430 км керував транспортним засобом DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , буксируючи причіп KOGEL, державний номерний знак НОМЕР_2 , який мав несправності, а саме були відсутні передбачені конструкцією грязезахисні бризговики, чим порушив п. 31.4.7 (е) ПДР, за що ч. 1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у зв`язку з чим до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Пунктами 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Відповідно до ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо- транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, (частини першої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
У статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).
Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.
Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.
А тому, чинне законодавство у данному випадку не зобов`язує відповідача складати відповідний протокол до постанови.
Що стосується відсутності в оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб, яким велась відеозйомка, потрібно зазначити, що процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція № 1395 з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року.
За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції-) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
У зв`язку з вищезазначеним, колегією суддів касаційного суду у постанові Верховного Суду від 14 лютого 18 року у справі № 536/583/17 зроблено висновок, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.
Пояснення позивача з приводу нероз`яснення йому прав, передбачених законодавством, ненадання можливості скористатися правовою допомогою не підтверджуються жодними доказами.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Суд критично відноситься до твердження позивача, що він не порушував правил дорожнього руху, оскільки їхав зі зламаними бризговиками, які наполовину прикривали колеса, що не суперечить, на його думку, нормам законодавства. Однак, позивач не послався на норми законодавства на підтвердження своїх слів.
Пунктом 31.4.7 (е) Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Пунктом 31.5 Правил передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки, відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил (в тому числі й втрата бризковика), водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, позивач повинен був увімкнути аварійну світлову сигналізацію при виникненні зазначених вище технічних несправностей та рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, чого ним зроблено не було.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Разом з тим, в обгрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних доказів, які б спростовували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Таким чином, з огляду на вищевказане в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ВР № 274731 від 27 липня 2018 року обгрунтована, складена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування не підкріплені нормами законодавства.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що викладені позивачем доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні щодо порушення відповідачем норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП. А тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 286 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Кузьменка Святослава Ігоровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції у м. Одесса про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.
Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2018 року.
Суддя: Л. Б. Соколишина