Справа № 0840/3765/18
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 жовтня 2018 року о/об 10 год. 25 хв.Справа № 0840/3765/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Агаєві Р.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» (69014, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54; )

до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд.72-А; )

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» (надалі позивач, ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (надалі відповідач, Держекоінспекція у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Припис Державної екологічної інспекції у Запорізькій області №03/016-П від 25.04.2018 з моменту його прийняття.

В адміністративному позові (а.с.4-12) позивачем зазначено, що ним отримано Акт, складений за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. В подальшому 25.04.2018 відповідачем на адресу позивача направлено Припис №03/016-П від 25.04.2018, за вимогами якого позивача зобов'язано: «Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами промислового майданчику ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» за адресою: 69014, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54». Не погоджуючись з вищезазначеними документами та твердженнями, викладеними в них, позивачем 03.09.2018 надіслано листа за вих.№256 від 03.09.2018 в якому висловлено заперечення щодо Акту та Припису. Так, в Акті, складеному Держекоінспекцією, не міститься дата його складання, а міститься лише дата та номер листа, яким було надіслано Акт, що суперечить, на думку позивача вимогам абз.1-7 ч.6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перевірка здійснювалася за відсутності директора позивача або особи, уповноваженої директором, оскільки заступник директора ОСОБА_1 (вказана у Акті) не є особою, уповноваженою директором на вчинення таких дій, що суперечить ч.11 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Позивачем не експлуатується жодного обладнання, яке пов'язане з утворенням забруднюючих речовин, а тому здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря є неможливим. У позивача відсутні джерела, передбачені пп.1.14.1, 1.14.4, 1.14.5 «Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві», затвердженої 10.02.1995 наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №7, а тип обладнання, зазначеного в Акті (подрібнювачі гілок, зварювальні апарати, шліфувальні машини, бензопила, преса гідравлічні, гільйотинні ножиці) навіть не є нерухомими об'єктами. Звідси, Припис, яким позивача безпідставно зобов'язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, є на його думку, незаконним. При проведенні перевірки не здійснювалася ані документальна, ані інструментально-лабораторна перевірка. Держекоінспекція взагалі не здійснила жодного заходу, передбаченого ч.1 ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У Приписі не зазначено, по усуненню яких саме виявлених порушень необхідно позивачу отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами промислового майданчику позивача. Держекоінспекцією не обґрунтовано з посиланням на норми права необхідність позивачу отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря саме стаціонарними джерелами. Також, в Приписі Держекоінспекцією не наведено, на які саме стаціонарні джерела позивачу необхідно отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Держекоінспекцією в жодному документі не визначено, які саме забруднюючі речовини та від яких конкретно джерел, належних позивачу, надходять до атмосферного повітря. Разом з тим, на території позивача займаються виробничою діяльністю інші підприємства на підставі відповідних договорів оренди. В цехах, належних позивачу, здійснюється їх виробнича діяльність, там розташоване їх відповідне технологічне обладнання.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позов (а.с.105-107), в якому зазначено, що з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення заходу державного нагляду (контролю) Держекоінспекцією наданий припис №03/016-П від 25.04.2018. У ході перевірки встановлено, що у приміщенні цеху розташоване технологічне обладнання, яке використовується ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин», а саме: подрібнювачі гілок (3 од.), зварювальні апарати, шліфувальні машини, бензопила, преса гідравлічні (3 од.), гільйотинні ножиці (2 од.) тощо, без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами промислового майданчику ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» за адресою: 69014, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54. На момент перевірки ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» заступник директора ОСОБА_1 надала інспекторам відповідача доступ до приміщення цеху в якому розташоване вище перелічене обладнання, що, на думку державних інспекторів, свідчить про те, що дана територія експлуатується саме підприємством, а не орендарями. На час проведення перевірки заступником директора ОСОБА_1 не було надано документів, заяв, договорів та актів прийому-передачі, що мало б підтверджувати факт того, що обладнання: бензопила, подрібнювач гілок (3 од.), акумуляторні ножиці, електролобзик, лопати та граблі, не є власністю підприємства та зберігаються за заявою працівника ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» сторожа ОСОБА_2 Ще на момент проведення перевірки, що зазначено в акті перевірки, у приміщені цеху знаходилось технологічне обладнання: зварювальні апарати, шліфувальні машини, преса гідравлічні (3 од.), гільйотинні ножиці (2 од.), документи на це обладнання під час проведення перевірки позивачем не надавалися. Джерела викиду знаходяться в експлуатації ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» без дозвільних документів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, нормативи викидів підприємству не встановлювались. Отже, у відповідача відсутні підстави застосовувати інструментально-лабораторний метод контролю який в свою чергу застосовується для перевірки дотримання суб'єктом господарювання встановлених нормативів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря а не для встановлення факту роботи джерела викиду без дозволу. Відповідач зазначає, що інструментально-лабораторний метод контролю не є єдиним методом контролю дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря. Зазначена правова позиція підтверджується п.2.2 «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої 10.12.2008 наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639. Таким чином, твердження позивача про протиправність та незаконність Припису №03/016-П від 25.04.2018 є необґрунтованими, надуманими та не відповідають дійсності, тобто є такими що ґрунтуються на непідтверджених доказами припущеннях.

Відповідач проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи суд зясував наступне.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області з 11:00 год. 13.04.2018 по 15:30 год. 18.04.2018 на підставі Наказу №121 від 11.04.2018 та Направлення на перевірку №103 від 11.04.2018 проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання субєктом господарювання ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. За результатами цього заходу Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області складено Акт без номеру (надалі Акт перевірки від 13.04.2018-18.04.2018) (а.с.28-44).

Оскільки позивачем допущено посадових осіб Держекоінспекції у Запорізькій області до перевірки, то оскарженню підлягають лише результати такої перевірки, а не підстави для її проведення чи спосіб оформлення.

В Акті перевірки від 13.04.2018-18.04.2018 зазначено наступне: «… Заступником директора ОСОБА_1 в ході планової перевірки надано доступ до приміщення цеху в якому розташоване технологічне обладнання, яке використовується ТОВ «ЗАВОД ПІДЙОМТРАНСМАШ»: подрібнювачі гілок (3 од.), зварювальні апарати, шліфувальні машини, бензопила, преса гідравлічні (3 од.), гільйотинні ножиці (2 од.) тощо. ТОВ «ЗАВОД ПІДЙОМТРАНСМАШ» на промисловому майданчику за адресою: 69014, Запорізька обл., м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54 здійснює діяльність з виробництва підіймального та вантажно-розвантажувального устаткування, та експлуатує технологічне обладнання пов'язане з утворенням забруднюючих речовин та здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням ст.10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Заступником директора ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову у проведенні перевірки за додержанням вимог законодавства про використання та охорону земель і в сфері поводження з відходами, про що складено Акт не допуску до перевірки. …».

До суду відповідачем не надано складеного Акту не допуску до перевірки.

Органи державного нагляду (контролю) та суб'єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу (ч.8 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Відповідачем не надано до суду результатів фіксації процесу здійснення планового заходу засобами аудіо- та відеотехніки.

Відтак, обєктивного підтвердження даних, викладених в Акті перевірки від 13.04.2018-18.04.2018 у відповідача немає.

Відповідачем документально не доведено порушення, викладені в розділі VI Акту перевірки від 13.04.2018-18.04.2018: «… ТОВ «ЗАВОД ПІДЙОМТРАНСМАШ» на промисловому майданчику за адресою: 69014, Запорізька обл., м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54, здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади», що зазначено як порушення ч.5, ч.6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Судом досліджено Припис Державної екологічної інспекції у Запорізькій області №03/016-П від 25.04.2018, в якому відповідач, з посиланням на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної з 13.04.2018 по 18.04.2018, позивачу приписав: «Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами промислового майданчику ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» за адресою: 69014, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54». Як обґрунтування зазначено ч.5, ч.6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», термін виконання до 29.06.2018 (а.с.45).

Позивачем надано до суду Договори оренди (Договір оренди №01/11-16 від 01.11.2016, укладений між ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» (орендодавець) та ТОВ «Науково-виробниче обєднання «Завод малогабаритних конструкцій» (орендар); Договір оренди №11/08-17 від 11.08.2017, укладений між ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» (орендодавець) та ТОВ «Завод мінеральних вяжучих» (орендар) з Додатковою угодою №1 від 28.12.2017), предметом яких є оренда нежитлових приміщень за адресою: 69014, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54 (а.с.51-56, 65-70).

Також, позивачем надано до суду Договір оренди №ЗП-01/03/18-1, укладений 01.03.2018 між ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» (орендар) та ТОВ «Завод підйомних машин та металоконструкцій» (орендодавець), з Додатковою угодою №1 до нього, предметом якого є оренда технологічного обладнання, розташованого за адресою: 69014, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54 (а.с.92-95, 103).

Крім того, позивачем надано до суду Договір безоплатного зберігання №12/03-18 від 12.03.2018, укладений між ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» (зберігач) та ОСОБА_2 (поклажодавець), згідно з п.1.1 якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання наступне майно: Ланцюгова бензопила Ростех БП-52, Садовий подрібнювач гілок Fieldmann FZD 4010-Е, Садовий подрібнювач гілок Iron Angel ES 2500, Садовий подрібнювач гілок ДР-16, Акумуляторні ножиці (кусторіз) IKRA Mogatec GBS, Електролобзик Свитязь СЛ 550, Лопати 3 шт., Граблі 2 шт. (а.с.80-81).

Згідно з п.1.5 вказаного Договору безоплатного зберігання №12/03-18 від 12.03.2018 місцем зберігання є: 69014, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Олексія Поради (назва до перейменування Димитрова), буд.54.

За змістом Актів прийому-передачі до Договору безоплатного зберігання №12/03-18 від 12.03.2018 зберігачем (ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин») передане на зберігання майно не використовувалося. Майно перебувало на зберіганні з 12.03.2018 по 31.05.2018 (а.с.82-83).

Відповідач документально доводи позивача не спростував, зворотного суду не довів.

Відповідачем не доведено подачу ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» Звіту з інвентаризації стаціонарних джерел викидів небезпечних речовин у атмосферу стосовно роботи обладнання або Звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферу від стаціонарних джерел.

Відтак, відповідачем документально не доведено, що ТОВ «Завод підйомно-транспортних машин» «експлуатує технологічне обладнання пов'язане з утворенням забруднюючих речовин та здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади», як то зазначено в Акті перевірки від 13.04.2018-18.04.2018.

Позов підлягає задоволенню враховуючи викладене вище та через наступне.

У ст.11 Закону України №2707-XII від 16.10.1992 «Про охорону атмосферного повітря» зазначено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п'ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території. За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування, у разі перевищення нормативів екологічної безпеки, на відповідній території затверджують відповідно до закону програми оздоровлення атмосферного повітря, здійснюють заходи щодо зменшення забруднення атмосферного повітря. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, субєкту господарювання, обєкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. До першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об'єкти, які не належать до першої і другої груп. Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого субєкту господарювання, обєкт якого належить до першої групи, субєкту господарювання, обєкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, - сім років, обєкт якого належить до другої групи, - десять років, обєкт якого належить до третьої групи, - необмежений. Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря видаються за умови: неперевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки; неперевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел; дотримання вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни. Якщо за результатами спостережень за станом атмосферного повітря або розрахунковими даними встановлено зони, де внаслідок причин об'єктивного характеру встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки, приймається рішення про поетапне зниження викидів забруднюючих речовин підприємствами, установами, організаціями та громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності. Тривалість кожного етапу та необхідне зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин на кожному етапі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, які отримали такі дозволи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.4 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об'єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування (далі - устаткування) підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом. Відповідальність за використання (експлуатацію) приміщень та обладнання покладається на особу, визначену відповідним договором.

Надані до суду Договори оренди, Договір безоплатного зберігання свідчать про те, що не всі нежитлові приміщення та не все обладнання, майно, що на момент перевірки знаходилося за адресою: 69014, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54, експлуатувалось саме позивачем.

У Главі 1 «Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві», затвердженої 10.02.1995 наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України №7, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за №61/597, зазначено: «… 1.14. Основні терміни, їх визначення. 1.14.1. Викид речовини - надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення. … 1.14.4. Джерело забруднення атмосфери об'єкт, з якого поширюється забруднююча речовина. 1.14.5. Стаціонарне джерело забруднення атмосфери підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу. …».

Отже, викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря пов'язується з безпосередньою наявністю у суб'єкта господарювання діючих (працюючих, таких, що безпосередньо здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферу, а не таких, що потенційно в майбутньому можуть здійснювати викиди) стаціонарних джерел забруднення, які є нерухомими об'єктами (зберігають свої просторові координати протягом певного часу), належать йому на праві власності або іншому речовому праві та використовуються ним у виробництві.

Відповідно до ч.1 ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: (…) е) надання обовязкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи субєктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням; (…) з) здійснення відповідно до закону фотографування, звукозапису, кіно- і відеозйомки, у тому числі з літальних апаратів та із застосуванням космічних технологій, як допоміжного засобу для запобігання та розкриття правопорушень; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, (…).

Відповідач не надав ані доказів, ані пояснень причин не здійснення відповідно до закону фотографування, звукозапису, кіно- і відео зйомки під час перевірки (або, на його думку, не допущення до перевірки).

Звідси, відповідачем документально не доведено, що обладнання, зазначене в Акті перевірки від 13.04.2018-18.04.2018 (подрібнювачі гілок, зварювальні апарати, шліфувальні машини, бензопила, преса гідравлічні, гільйотинні ножиці) є стаціонарними джерелами які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на промисловому майданчику за адресою: 69014, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54.

Суд погоджується з доводом позивача, що Припис Державної екологічної інспекції у Запорізькій області №03/016-П від 25.04.2018 є не конкретизованим, не містить чіткого визначення порушення позивачем норм права.

Звідси, відповідачем не обґрунтована необхідність позивачу отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

У Приписі №03/016-П від 25.04.2018 відповідачем не наведено на які саме стаціонарні джерела позивачу необхідно отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Припис №03/016-П від 25.04.2018 прийнято Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки субєктом владних повноважень у справі була Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 1762 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати Припис Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд.72-А; ) від 25.04.2018 за №03/016-П.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомно-транспортних машин» (69014, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Димитрова, буд.54; ) з бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, буд.72-А; ) судові витрати у сумі 1762 грн. 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 16.10.2018.

Суддя О.О. Прасов