Справа № 0440/6557/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року Справа № 0440/6557/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 11 604 174,31 грн. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України, в тому числі звертався до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості та надсилалась податкову вимогу. Проте, вказані заходи не призвели до надходження коштів до бюджету для погашення податкового боргу відповідачем, платіжні вимоги повернуті без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках платника. З цих підстав позивач просить надати дозвіл на погашення усієї податкової заборгованості за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.
Ухвалою суду від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
25.09.2018 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
26.09.2018 року до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що права позивача на отримання коштів для погашення податкового боргу МКП «ЖЕО» шляхом продажу комунального майна відповідачем порушені не були і право на звернення до суду позивач не мав. Обраний позивачем спосіб захисту його прав та інтересів не відповідає фактичним обставинам.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
25.09.2018 року представником позивача до суду було подано клопотання про розгляд даної адміністративної справи за відсутності уповноваженого представника.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У наданому до суду письмовому відзиві на позовну заяву представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.
Згідно ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, враховуючи неявку представників позивача і відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з інформації про наявність/відсутність податкового боргу у платника, виданої ГУ ДФС у Дніпропетровській області, сума податкового боргу Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради станом на 13.04.2018 року становить 11 604 174,31 грн.
Податкові органи звертались до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовними заявами про стягнення з відповідача податкового боргу.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2014 року у справі № 804/3927/14 задоволено позов Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення з Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради коштів в сумі 1 432 948,65 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2016 року у справі № 804/4482/14 задоволено позов Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення з Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради коштів в сумі 5 122 790,71 грн.
На виконання ст.59 ПК України позивачем були сформовані на Міське комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради, перша та друга податкові вимоги, а саме: № 1/61 від 01.11.2001 року та № 2/12 від 01.01.2002 року. Як було встановлено рішеннями судів, означені вище податкові вимоги були отримані відповідачем, проте, вказані вимоги виконані не були, борг відповідачем не сплачено.
15.12.2015 ПАТ «Артор» податкову вимогу форми «Ю» №275-22 про сплату загальної суми податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями на суму 102220,20грн. Проте, вказана вимога залишена без виконання, борг відповідачем не сплачено.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаної постанови позивачем скеровувались до банків, що обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення, які, в свою чергу були повернуті без виконання.
30.06.2015 року було складено акт опису майна МКП «ЖЕО» №1 на загальну суму вартості майна у розмірі 2 803 620,43 грн. та акт опису майна МКП «ЖЕО» №2 на загальну суму вартості майна у розмірі 631 216,48 грн.
Таким чином, заходи стягнення вжиті позивачем не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, а тому, позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідно з п. 87.1, 87.2 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених вказаною статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених вказаним Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до п. 88.1 ст. 88 ПК України, яка регулює питання змісту податкової застави, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених вказаним Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Отже, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів так і за рахунок майна платника податків.
Згідно з ст.89 ПК України право податкової застави виникає у разі:
- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
- несплати у строки, встановлені вказаним Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
З урахуванням положень вказаної статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 вказаної статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Пунктом 89.5. ст. 89 ПК України передбачено, що у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.
Відповідно до п.п. 95.1, 95.2, 95.3, 95.10 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу.

Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до п. 93.4 ст.93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до ст. 95 ПК України таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Абзацом 2 п.95.3 ст.95 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

ПК України визначено черговість вжиття контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу, а саме спочатку приймаються заходи для стягнення коштів з платника податків, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Як вже встановлено судом позивач направляв у банки, які обслуговують рахунки відповідача, інкасові доручення про стягнення з рахунків підприємства податкового боргу, однак внаслідок вжитих заходів сума заборгованості не погашена.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позивачем здійснено заходи щодо стягненню коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, на суму податкового боргу, який виник внаслідок несплати відповідачем податкового боргу. Тобто, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області належним чином здійснило усі необхідні заходи, що передують зверненню контролюючого органу до суду щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради про надання дозволу на погашення податкового боргу підлягають задоволенню повністю, а саме необхідно надати Головному управлінню ДФС у Дніпропетровській області дозвіл на погашення суми податкового боргу Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49600) до Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради (, вул. Чехова, 15, м. Покров, Дніпропетровська область, 53300) , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, пр. Трубників, 27, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53210) про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі - задовольнити.

Надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків - Міське комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне об`єднання» Покровської міської ради у розмірі 11 604 174,31 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення судуякщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Горбалінський