Справа № 0840/2919/18
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 вересня 2018 року о/об 12 год. 20 хв.Справа № 0840/2919/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Биховської А.П., розглянувши у відкритому судовому за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕГОР" (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправного та скасування податкового повідомлення рішення,

за участі представників сторін:

від позивача - Щокін В.І.

(особа посвідчується паспортом серії НОМЕР_1)

від відповідача - Куранова С.Г.

(діє на підставі довіреності № 262/08-01-10-04 від 20.02.2018 року)

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕГОР" (надалі - позивач або ТОВ «ГРЕГОР») до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач) про визнання протиправного та скасування податкового повідомлення рішення № від 26 лютого 2018 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на підставі висновків Акту перевірки №86/08-01-14-09/23854905 від 14 лютого 2018 року відповідачем стосовно ТОВ «ГРЕГОР» винесено податкове повідомлення-рішення № від 26 лютого 2018 року. Позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм податкового законодавства, тому є протиправним та підлягає скасуванню. На думку позивача, перевірку проведено з порушенням вимог Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому Акт перевірки є недопустимим доказом. Крім того вважає висновки податкового органу про наявність порушень, що призвели до заниження податку на прибуток підприємства за 2014 рік є безпідставними та спростовуються фактичним отриманням товарів та послуг від контрагентів, що підтверджено наявними первинними документами бухгалтерського обліку, які відображають реальність таких операцій, та спричинили реальні зміни майнового стану платника податків ТОВ «ГРЕГОР».

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕГОР» просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління ДФС у Запорізькій області проти позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві від 14 серпня 2018 року (вх. №25337), відповідно до якого зазначає, що в ході перевірки ТОВ «ГРЕГОР» встановлено порушення позивачем вимог податкового кодексу внаслідок чого ТОВ «ГРЕГОР» занижено податок на прибуток за 2014 рік. Вказує, що щодо контрагентів позивача, з якими ТОВ «ГРЕГОР» мало господарські відносини, наявний вирок суду у кримінальній справі. Отже надані до перевірки документи в частині діяльності позивача з ПП «АРТІУМ» та ТОВ «ЛЕО ПРИНТ», складені з порушенням принципу бухгалтерського обліку та фінансової звітності - превалювання сутності над формою. Таким чином, ТОВ «ГРЕГОР» не враховано до складу доходів вартість отриманих товарів походження яких даною перевіркою не встановлено.

В судовому засіданні представник Головного управління ДФС у Запорізькій області просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02 серпня 2018 року.

02 серпня 2018 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 26 вересня 2018 року.

Ухвалою суду від 26 вересня 2018 року провадження у справі поновлено.

Відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 26 вересня 2018 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Запорізькій області з 05 лютого 2018 року по 07 лютого 2018 року проведена документальна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕГОР» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2014 рік при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПП «АРТІУМ» (), ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» ().

За результатами перевірки податковим органом складено Акт №86/08-01-14-09/23854905 від 14 лютого 2018 року.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ГРЕГОР» пункту 135.1, пункту 135.5 статті 135, статті 34 розділу ІІІ з врахуванням пункту 44.1 статті 44 розділу І, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 152 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями, що були чинними на момент вчинення операцій), в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства за 2014 рік на загальну суму 18523 грн.

На підставі Акту перевірки №86/08-01-14-09/23854905 від 14 лютого 2018 року податковим органом відносно ТОВ «ГРЕГОР» винесено податкове повідомлення-рішення № від 26 лютого 2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 23153,75 грн., у тому числі збільшено суму податкових зобов'язань у розмірі 18523,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 4630,75 грн. Крім того нараховано пеню у сумі 19968,30 грн.

Судом також встановлено, що ТОВ «ГРЕГОР» платіжним дорученням №50 від 27 лютого 2018 року сплачено 23153,75 грн. податкових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням № від 26 лютого 2018 року (суму зобов'язань за основним платежем та за штрафними санкціями).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 26 лютого 2018 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 визначено, що у цьому розділі об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

За правилами пункту 135.1 статті 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно пункту 135.2 статті 135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 ПК України встановлено, що інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

За приписами пункту 152.1 статті 152 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу. Податок, отриманий від діяльності, яка підлягає патентуванню відповідно до розділу XII цього Кодексу, підлягає сплаті до бюджету в сумі, яка визначена відповідно до цього розділу, і зменшена на вартість придбаних торгових патентів на право провадження такого виду діяльності.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

У Акті перевірки №86/08-01-14-09/23854905 від 14 лютого 2018 року зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕГОР» () мало фінансово-господарські взаємовідносини з: ПП «АРТІУМ» () за період травень 2014 року на суму 110100,00 грн.; з ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» () за період липень 2014 року на суму 13130 грн.

Так, перевіряючи взаємовідносини ТОВ «ГРЕГОР» з його контрагентами судом встановлено наступне.

12 травня 2014 року між ТОВ «ГРЕГОР» (покупець) та ПП «АРТІУМ» (постачальник) був укладений договір постачання №120514, відповідно до якого постачальник зобов'язаний передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язаний прийняти цей товар та здійснити його оплату на умовах, передбачених цим договором.

На підтвердження виконання договору поставки №120514 від 12 травня 2014 року позивачем до суду надано Видаткову накладну від 12 травня 2014 року №120514 на загальну суму 105000,00 грн.

15 травня 2014 року між ТОВ «ГРЕГОР» (замовник) та ПП «АРТІУМ» (виконавець) був укладений договір №150514, відповідно до якого виконавець зобов'язується за заявкою Замовника у встановлені строки надати послуги з ремонту електродвигунів, а замовник зобов'язується оплатити вартість наданих послуг на умовах, передбачених цим договором.

На підтвердження виконання договору №150514 від 15 травня 2014 року позивачем до суду надано Акт прийому-здачі виконаних робіт №25 від 21 травня 2014 року, загальна вартість робіт склала 5100,00 грн..

Також судом встановлено, що 04 липня 2014 року між ТОВ «ГРЕГОР» (покупець) та ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» (постачальник) укладено договір №102, відповідно до якого постачальник зобов'язаний передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язаний прийняти цей товар та здійснити його оплату на умовах, передбачених цим договором.

На підтвердження виконання договору поставки №102 від 04 липня 2014 року позивачем до суду надано Видаткову накладну від 08 липня 2014 року №0708/04 на загальну суму 13390,00 грн., товарно-транспортну накладну №6 від 08 липня 2014 року.

На підтвердження розрахунків з ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» позивачем надано Договір №286 від 09 липня 2014 року «Про договір про відступлення права вимоги боргу (заміну кредитора в зобов'язанні)», повідомлення про здійснення відступлення права вимоги боргу вих.№29 від 09 липня 2014 року.

Крім того на підтвердження виконання розрахунків ТОВ «ГРЕГОР» із ПП «АРТІУМ» () та з ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» () позивачем надані виписки із банку.

В той же час суд звертає увагу, що підставою для перевірки стало отримання відповідачем інформації про наявність вироку Жовтневого районного суду м. Дніпро від 16 червня 2017 року по кримінальному провадженню №0000104 щодо вчинення кримінальних правопорушень , передбачених частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 358, частиною 4 статті 358, частинами 3, 5 статті 27, частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 212 Кримінального кодексу України.

Представником відповідача надано копію вищевказаного Вироку суду для долучення до матеріалів справи.

Судом досліджено вирок Жовтневого районного суду м. Дніпро від 16 червня 2017 року по кримінальному провадженню №0000104 (далі - Вирок суду) та встановлено наступне.

У Вироку суду зазначено «…На виконання розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, всіма членами організованої групи, в т.ч. ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи та прикриття злочинів були залучені суб'єкти господарювання, які здійснювали фіктивну діяльність - … ПП «АРТІУМ»…ТОВ «ЛЕО ПРИНТ»,…які зареєстрували на підставних осіб та використовували у різні періоди часту існування організованої злочинної групи з січня 2013 по лютий 2015 рр. для прикриття незаконної діяльності з конвертації 97 млн. грн. безготівкових коштів у готівку, з метою ухилення від сплати податків 105 підприємствами-контрагентами…Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо умов, на яких ОСОБА_8 мав стати засновником та керівником підприємства, не маючи наміру здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність та не маючи відповідної для цього освіти та навичок, будучи непоставленим до відома про злочинний характер дій казаних осіб, в грудні 2013 року в денний час в м. Дніпропетровську…ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_4 виконав підпис за допомоги невстановленої досудовим розслідуванням особи в рішенні власника ПП «АРТІУМ» від 16.12.2013, наказі №02 від 17.12.2013, призначення ОСОБА_8 на посаду директора ПП «АРТІУМ», статуті ПП «АРТІУМ» від 17.12.2013, реєстраційних картках від 17.12.2013, які після підписання надав у розпорядження ОСОБА_4 на його вимогу…Після державної реєстрації, у встановлені законом строки, було змінено відповідний облік засновника і директора на ОСОБА_8 в органах статистики, пенсійного фонду, соціального страхування та податкоовий облік в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, що надало змогу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючи відповідно до розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, повноцінно використовувати придбану юридичну особу - ПП «АРТІУМ» у злочинній діяльності, спрямованій на пособництво в умисному ухиленні від сплати податків…Отже, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючи спільно у складіорганізованої злочинної групи та в межах злочинного плану, розробленого ОСОБА_4, набули можливість розпоряджатись всіма майновими і немайновими правами ПП «АРТІУМ» (код 37276105), його оформлення на номінального керівника - директора підприємства ОСОБА_8, який не був обізнаний про мету діяльності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4, будучи організатором вчинення злочину, і ОСОБА_5, будучи співорганізатором вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно. А також, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 і ОСОБА_7, будучи виконавцями вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно…Для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо умов, на яких ОСОБА_3 мала стати засновником та керівником підприємства, при цьому не будучі обізнаною про намір здійснювати від її імені будь-яку підприємницьку діяльність, будучи непоставленою до відома про злочинний характер дій вказаних осіб, у травні 2014 року в денний час в м. Дніпропетровську… ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_4 виконав підпис за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи в протоколі №02/2014 від 19 травня 2014 року загальних зборів учасників ТОВ «ЛЕО ПРИНТ», статуті ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» від 20.05.2014, наказі №20/05/14-к від 20.05.2014 про призначення ОСОБА_3 на посаду директора ТОВ «ЛЕО ПРИНТ», які після підписання надав у розпорядження ОСОБА_4 на його вимогу…Після державної реєстрації, у встановлені законом строки, було змінено відповідний облік засновника і директора на ОСОБА_3 в органах статистики, пенсійного фонду, соціального страхування та податкоовий облік в Вишгородській ОДПІ, що надало змогу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючи відповідно до розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, повноцінно використовувати придбану юридичну особу - ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» у злочинній діяльності, спрямованій на пособництво в умисному ухиленні від сплати податків… Отже, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючи спільно у складіорганізованої злочинної групи та в межах злочинного плану, розробленого ОСОБА_4, набули можливість розпоряджатись всіма майновими і немайновими правами ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» (код 37496188), його оформлення на номінального керівника - директора підприємства ОСОБА_3, яка не була обізнана про мету діяльності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4, будучи організатором вчинення злочину, і ОСОБА_5, будучи співорганізатором вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно. А також, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 і ОСОБА_7, будучи виконавцями вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно…Так, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючи спільно за попередньою змовою, здійснивши, за вказівкою ОСОБА_4, реєстрацію на номінальних керівників…ПП «АРТІУМ»…ТОВ «ЛЕО ПРИНТ»…отримавши в своє розпорядження номінальних керівників СГФД, печатки та реквізити таких підприємств, реквізити їх банківських рахунків, продовжили скоєння злочинів, спрямованих на пособництво реально діючим суб'єктам господарювання в умисному ухиленні від сплати податків у великих розмірах, шляхом проведення безтоварних операцій метою яких був незаконний переказ безготівкових грошових коштів в готівку, через поточні рахунки СГФД з подальшим оформленням фіктивних документів нібито підтверджуючих придбання товарно-матеріальних цінностей від СГФД, складання і збут фіктивних документів, підтверджуючих неіснуючі операції, на підставі яких перераховувалися грошові кошти на поточні рахунки СГФД від різних підприємств…Відповідно до податкових інформацій ДПІ за результатами перевірок …ПП «АРТІУМ»…ТОВ «ЛЕО ПРИНТ»…вся сума незаконно сформованого СГФД податкового кредиту зменшена до «0», а всі фінансово-господарські взаємовідносини, що задекларовані у податковій звітності СГФД, визнані неможливими, тобто такими, що не відповідають дійсності…В судовому засіданні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнали у повному обсязі та підтвердили фактичні обставини щодо вчинених ними діянь та викладених у обвинувальному акті…». Вищевказаним Вироком суду ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 27, 28, 205, 358, 212 Кримінального кодексу України.

Вирок суду набрав законної сили 18 липня 2017 року.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже суд приймає до уваги висновки, зроблені податковим органом на підставі вироку у кримінальному провадженні №0000104, оскільки при здійсненні податкової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕГОР» по взаємовідносинам з ПП «АРТІУМ» () та з ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» () у Головного управління ДФС у Запорізькій області був наявний вирок суду, який набрав законної сили, що дії вказаних контрагентів підпадають під визначення частини 3 статті 212 Кримінального кодексу України.

Як зазначено у частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Надані позивачем до суду докази, не підтверджують фактичне виконання реальне здійснення господарських операцій між ТОВ «ГРЕГОР» із ПП «АРТІУМ» () та з ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» ().

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Отже, досліджені судом первинні документи, регістри бухгалтерського обліку та фінансової звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків не підтверджують здійснення господарських операцій ТОВ «ГРЕГОР» з його контрагентами - ПП «АРТІУМ» () та з ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» ().

Твердження позивача, що перевірку проведено з порушенням вимог Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому Акт перевірки є недопустимим доказом - суд не приймає до уваги, оскільки дії податкового органу щодо проведення перевірки не є предметом спору у даній справі, отже Акт перевірки №86/08-01-14-09/23854905 від 14 лютого 2018 року є належним та допустимим доказом.

Отже, під час судового розгляду відповідачем доведено, що виписані від імені ПП «АРТІУМ» () та ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» () первинні документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноваженою особою звітні документи, які посвідчують факт придбання товарів, робіт, послуг, оскільки Вироком суду, який набрав законної сили, встановлено фіктивність вказаних підприємств, встановлено проведення безтоварних операцій з подальшим оформленням фіктивних документів нібито підтверджуючих придбання товарно-матеріальних цінностей від суб'єктів господарювання, які здійснювали фіктивну діяльність, складання і збут фіктивних документів, підтверджуючих неіснуючі операції, на підставі яких перераховувалися грошові кошти на поточні рахунки ПП «АРТІУМ» () та ТОВ «ЛЕО ПРИНТ» (), від різних підприємств у період з січня 2013 року по лютий 2015 року.

Таким чином, відповідачем доведено, що фактично мало місце реалізація товарів, джерело походження яких не встановлене, отже висновки про порушення ТОВ «ГРЕГОР» пункту 135.1, пункту 135.5 статті 135, статті 34 розділу ІІІ з врахуванням пункту 44.1 статті 44 розділу І, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 152 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями, що були чинними на момент вчинення операцій), в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства за 2014 рік на загальну суму 18523 грн. є доведеними та обґрунтованими.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За правилами пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення № від 26 лютого 2018 року прийняте відповідачем обґрунтовано, на підставі та у межах чинного законодавства, отже є правомірним і не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведена правомірність оскаржуваного податкового повідомлення рішення № від 26 лютого 2018 року у зв'язку із чим позовні вимоги є не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕГОР» (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправного та скасування податкового повідомлення рішення - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 01 жовтня 2018 року.

Суддя Д.В. Татаринов