Справа № 0940/1342/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" жовтня 2018 р. справа № 0940/1342/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Скільського І.І.,
за участю секретаря судового засідання Волочій Л.І.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісбудекспрес"
до ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області,
про визнання протиправним та скасування постанови №ІФ1012/47/АВ/П/ТД-ФС від 05.07.2018 про накладення штрафу в розмірі 558450,00 грн., та припису про усунення виявлених порушень №ІФ1012/47/АВ/П від 14.06.2018 року, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» (надалі, також позивач, ТзОВ «Сервісбудекспрес») звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач) із позовними вимогами про визнання протиправними і скасувати постанову №ІФ1012/47/АВ/П/ТД-ФС від 05.07.2018 про накладення штрафу уповноваженими особами на ТзОВ «Сервісбудекспрес» в розмірі 558 450,00 грн. Визнання протиправним і скасування припису ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ1012/47/АВ/П від 14.06.2018.
31.07.2018 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 13.06.2018 по 14.06.2018 ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області проведено інспекційне відвідування ТзОВ «Сервісбудекспрес», за результатами якого складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за №ІФ1012/47/АВ від 14.06.2018. На підставі проведеної перевірки посадовими особами ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області винесено припис №ІФ1012/47/АВ/П від 14.06.2018 про усунення виявлених правопорушень, яким зобов`язано позивача письмово проінформувати відповідача про виконання вимог припису у встановлений законом строк із долученням копій відповідних документів. Крім того, 05.07.2018 відповідачем прийнято постанову №ІФ1012/47/АВ/П/ТД-ФС, якою за вищевказані порушення на ТзОВ «Сервісбудекспрес» накладено штраф у розмірі 558 450,00 грн.
Позивач не погоджується із винесеними щодо нього Постановою та приписом, вважає їх такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, порушують його права та інтереси, та такими, що підлягають визнанню протиправними та скасування. Позивач зазначає, що на виконання предмету і мети діяльності підприємства, відповідно до статуту товариства здійснюється господарська діяльність, в тому числі і виконання підрядних робіт. Підрядні/субпідрядні роботи виконуються за цивільно-правовими договорами фізичними особами. Цивільно-правовими договорами, що укладались позивачем з фізичними особами передбачено: 1. Предмет договору. 1.1. Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати такі роботи (надати послуги): - Капітальний ремонт приміщень Педіатричного відділення №1 міської дитячої клінічної лікарні, Івано-Франківської міської ради; Капітальний ремонт Марківської ОСОБА_4 ст., Богородчанської районної ради Івано-Франківської області; Капітальний ремонт ОСОБА_4 ст., Богородчанської районної ради Івано-Франківської області; Капітальний ремонт приміщень Манявського навчально-виховного комплексу (дошкільний заклад-середня загальноосвітня школа І-ІІІ ст., міжшкільний навчально-виробничий комбінат) Богородчанської районної ради Івано-Франківської області; Капітальний ремонт приміщень (актової зали) Івано-Франківської ОСОБА_4 ст., №18 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування. 1.2. Замовник забезпечує Виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором. 1.3. Замовник, зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. 2.1 за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно актів виконаних робіт. Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Підрядник, який виконує роботи згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який працює відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантуються заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги,компенсації. При цьому за підрядним договором оплачується не процес праці а її результати, котрі визначаються після закінчення роботи і оформляються актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких проводиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. У свою чергу відповідачем не встановлено факту прийняття вказаних у Акті осіб на роботу за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, не встановлено факту розяснення їм прав і обовязків та інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де вони будуть працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, їх права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства.
29.08.2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області надійшов відзив на адміністративний позов, в якому заперечує проти доводів адміністративного позову, посилаючись на законність припису про усунення виявлених порушень та прийнятої постанови, просить відмовити у задоволенні позовної заяви. В обґрунтування законності прийнятої постанови про накладення штрафу відповідач посилається на те, що в ході інспекційного відвідування встановлено, що директором ТзОВ «Сервісбудекспрес» допущено до роботи 5 (осіб) без належного оформлення із ними трудових відносин. В порушення вимог ст. 24 КЗпП України замість оформлення трудових відносин з 5-ма працівниками (гр. ОСОБА_5, ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7, гр.. ОСОБА_8, гр.. ОСОБА_9М.) між директором ТзОВ «Сервісбудекспрес» та вказаними особами укладено договори цивільно-правового характеру про надання послуг. Вважає такі договори такими, що містять ознаки трудових договорів, а саме: - послуги, які надають виконавці згідно договорів цивільно-правового характеру належать до основної діяльності ТзОВ «Сервісбудекспрес»; - послуги згідно договорів цивільно-правового характеру надаються виконавцями систематично, про що свідчить неодноразове їх переукладання; - у даних договорах цивільно-правового характеру не зазначено яку саме кількість послуг повинен надати виконавець замовнику; - оплата послуг замовників за даними договорами цивільно-правового характеру здійснюється регулярно, що є характерним для виплати заробітної плати. За наявності ознак, притаманних трудовим відносинам , повинен укладатися трудовий договір а не договір цивільно-правового характеру (т.1 а.с.69-76).
11.09.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач висловлює незгоду із аргументами відповідача, зазначеними у відзиві, та стверджує, що інспектором не вірно та з перевищенням повноважень кваліфіковано цивільно-правовий договір у трудовий, так як фізичними особами виконувались окремі індивідуально-визначені роботи, на свій ризик, самостійно, з матеріалів і засобами товариства, без допуску вказаних осіб до роботи, за результатами робіт складалися акти, які слугували підставою для проведення розрахунків. Звернуто увагу на те, що штатним розписом Товариства передбачено 2 штатні одиниці (директор та головний бухгалтер). З усіх цивільно-правових договорів сплачено податки, що підтверджено звітами 1ДФ, Д4. Виникнення, зміна чи припинення відносин між позивачем та фізичними особами, які залучалися для виконання певних робіт, перш за все зумовлена не примусом, а вільним волевиявленням обох сторін цивільно-правового договору.
Ухвалою Івано-Франківського від 11.09.2018 задоволено заяву позивача про забезпечення позову від 10.09.2018, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ІФ1012/47/АВ/П/ТД-ФС від 05.07.2018 року - до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі (т.1 а.с.179-181).
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (т.1 а.с.185-186). Надала аналогічні за їх змістом пояснення.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та надала аналогічні за їх змістом пояснення (т.1 а.с.69-73).
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, встановив таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно пункту 2 Положення № 96 Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Підпунктом 6 пункту 4 Положення № 96 встановлено, що Держпраці, здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Державна служба України з питань праці (Держпраця) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (пп.6 п.6 Положення №96).
Пунктом 7 Положення №96 передбачено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
У відповідності до зазначених норм ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Процедуру проведення ОСОБА_3 Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі Порядок №295).
Відповідно до ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно ч.4 ст.2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються, в т.ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21,частини третьої статті 22 цього Закону.
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст.3 Закону №877-V).
Відповідно до п.2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.
Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту (пп.3 п.5 Порядку №295).
Згідно п.п.8, 9 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Відповідно до п.11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об'єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 06.06.2018 №775-Д та направлення на проведення інспекційного відвідування від 06.06.2018 №04-13/15-10/3853, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, інспектором праці ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області в період з 13.06.2018 по 14.06.2018 було здійснене інспекційне відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес», яке знаходиться за адресою: вул. Желеківського, 5/5, м.Івано-Франківськ.
За результатами інспекційного відвідування 14.06.2018 інспектором праці ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_10, складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ІФ1012/47/АВ (а.с.13-16) відповідно до якого, встановлено, що директором ТзОВ «Сервісбудекспрес» допущено до роботи 5 (п`ять) осіб без належного оформлення із ними трудових відносин, чим порушено частину третю статті 24 КЗпП України.
Зокрема, 26.04.2018 року між гр. ОСОБА_5 і ТзОВ «Сервісбудекспрес» укладено цивільно-правовий договір №26/18 на термін з 26.04.2018 року по 26.07.2018 за умовами якого виконавець ОСОБА_5, зобов`язувався виконати капітальний ремонт приміщень Педіатричного відділення №1 Міської дитячої клінічної лікарні Івано-Франківської міської ради. Замовник забезпечує виконавця всім необхідним для виконання роботи. Згідно умов договору за надані послуги замовник сплачує виконавцю винагороду. Аналогічні цивільно-правові договори із гр. ОСОБА_5, також, укладалися 25.04.2018 року за №21/18, 04.04.2018 року за №16/18, 02.04.2018 року за №11/18 та 27.032018 року за №1/18.
Згідно наведеного цивільно-правового договору найманий працівник ОСОБА_5 у ТзОВ «Сервісбудекспрес» виконував певні функції, які є складовою основної діяльності товариства, а не індивідуально визначену роботу, результати якої можуть оформлятися актами здавання-приймання виконаних робіт (надання послуг), на підставі яких проводиться їх оплата.
Аналогічні цивільно-правові договори про надання послуг, що містять ознаки трудових договорів, були укладені з гр.ОСОБА_6 (№22/18 від 26.04.2018р.), гр.ОСОБА_7 (№23/18 від 26.04.2018 року), гр. ОСОБА_8 (№20/18 від 25.04.2018 року) та гр. ОСОБА_9 (№24/18 від 24.04.2018).
Крім того, перевіркою встановлено, що директор ТзОВ «Сервісбудекспрес» ОСОБА_11 в січні та лютому 2018 року не нараховував та не виплачував собі заробітну плату, що є порушення вимог частин першої статті 94 КЗпП України та частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці».
Згідно акту перевірки встановлено також порушення ТзОВ «Сервісбудекспрес» вимог частини першої та другої статті 115 КЗпП, частини першої статті 24 Закону України «Про оплату праці», яке полягало в тому, що заробітну плату своїм працівникам директор ТзОВ «Сервісбудекспрес» ОСОБА_11, виплачував один раз на місяць протягом 2018 року та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Керуючись пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 14.06.2017 інспектором праці ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області видано припис про усунення виявлених порушень №ІФ1012/47/АВ/П від 14.06.2018 (т.1 а.с.17-20).
На підставі вказаного акта інспекційного відвідування 05.07.2018 заступник начальника ОСОБА_3 Держпраці в Івано-Франківській області прийняв постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ІФ1012/47/АВ/П/ТД-ФС, якою застосував до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісбудекспрес» відповідальність, передбачену абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України - штраф в розмірі 558 450 гривень (т.1 а.с.12).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» укладено ряд договорів, зокрема:
-27.03.2018 року між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» (Підрядник) укладено договір підряду №39, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень Марківської загальноосвітньої школи I-III ступенів Богородчанської районної ради Івано-Франківської області (Код ДК 021-2015 (CPV): 45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація)» (т.1 а.с.219-222).
-28.03.2018 року між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» (Підрядник) укладено договір підряду №40, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень Саджавської загальноосвітньої школи I-III ступенів Богородчаснької районної ради Івано-Франківської області (Код ДК 021-2015 (CPV): 45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація)» (т.1 а.с.215-218).
-29.03.2018 року між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» (Підрядник) укладено договір підряду №43, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт Манявського навчально-виховного комплексу (дошкільний заклад середня загальноосвітня школа I-III ступенів міжшкільний навчально-виробничий комбінат) Богородчанської районної ради Івано-Франківської області (Код ДК 021-2015 (CPV): 45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація)»(т.1 а.с. 211-214).
-25.04.2018 року між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» (Підрядник) укладено договір підряду №73, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт приміщень педіатричного відділення №1, міської дитячої клінічної лікарні, Івано-Франківської міської ради (Код ДК 021-2015 (CPV): 45453000-7 - Капітальний ремонт і реставрація)»(т.1 а.с.207-210).
-26.04.2018 року між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» (Підрядник) укладено договір підряду №71, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт частини приміщень (актової зали Івано-Франківської загальноосвітньої школи I-III ступенів №18 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (Код ДК 021-2015 (CPV): 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація)»(т.1 а.с.203-206).
На виконання вказаних договорів між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» (замовник) та фізичними особами підрядниками ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, було укладено цивільно-правові договори, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.21-41).
Цивільно-правовими договорами, що укладались позивачем з вказаними фізичними особами передбачено: 1. Предмет договору. 1.1. Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобовязання виконати такі роботи (надати послуги): - Капітальний ремонт приміщень Педіатричного відділення №1 міської дитячої клінічної лікарні, Івано-Франківської міської ради; Капітальний ремонт Марківської ОСОБА_4 ст., Богородчанської районної ради Івано-Франківської області; Капітальний ремонт ОСОБА_4 ст., Богородчанської районної ради Івано-Франківської області; Капітальний ремонт приміщень Манявського навчально-виховного комплексу (дошкільний заклад-середня загальноосвітня школа І-ІІІ ст., міжшкільний навчально-виробничий комбінат) Богородчанської районної ради Івано-Франківської області; Капітальний ремонт приміщень (актової зали) Івано-Франківської ОСОБА_4 ст., №18 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування. 1.2. Замовник забезпечує Виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором. 1.3. Замовник, зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. 2.1 за виконану роботу Замовник сплачує Виконавцю винагороду згідно актів виконаних робіт.
У відповідності до норм Цивільного кодексу України діє принцип свободи договору. Згідно ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідачем суду не надано доказів наявності законодавчо визначеної заборони позивачу щодо укладення вищезазначених договорів.
Враховуючи викладене, суд не вбачає в діях позивача щодо укладення з фізичними особами - ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, цивільно-правових договорів, порушення чинного законодавства України.
Згідно даних договорів факт надання послуг з боку Виконавця засвідчується актами приймання-передачі виконаних робіт, які підписуються сторонами після надання послуг та є невід'ємною частиною договору.
Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст.ст.902-903 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Плата за договором про надання послуг. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що сторони, підписавши цивільно-правові договори, дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, які не суперечать нормам чинного законодавства України, що відображено у відповідних договорах.
На підтвердження виконання сторонами вищезазначених договорів позивачем надано суду акти приймання передачі робіт.
Судом досліджені договори підряду (т.1 а.с.203-222), цивільно правові договори, акти приймання передачі робіт (т.1 а.с.21-41), штатний розпис підприємства (т.1 а.с.42-44), індивідуальні завдання на роботи до договору №21/18 від 25.04.2018 (т.2 а.с.43-45), звіти 1ДФ, Д4 (т.1 а.с.224-251 та т.2 а.с1-42).
Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.
Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Доказів наявності у цивільно-правових договорах ознак нікчемних правочинів відповідачем суду не надано, як і не надано доказів визнання судом таких договорів недійсним.
Крім того, позивачем надано суду податкові розрахунки сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб, і сум утриманих з них податків.
Пунктом 11 Порядку №295 визначено права посадових осіб інспекторів праці під час здійснення інспекційних відвідувань, при цьому інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.
Таким чином, наведені інспектором в акті інспекційного відвідування від 14.06.2018 ІФ1012/47/АВ твердження не можуть бути підставою для висновків, що правовідносини між ТОВ «Сервісбудекспрес» та фізичними особами згідно цивільно-правових договорів не є відносинами цивільно-правового характеру. А дії позивача щодо укладення даних договорів не можуть бути розцінені, як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, що свідчить про відсутність в діях позивача ознак порушення ч.1 ст.24 КЗпП України.
Суд звертає увагу на те, що жодних відомостей щодо непогодження фізичних осіб з укладенням цивільно-правових договорів в акті інспекційного відвідування не було зазначено, пояснення від фізичних осіб не відбиралися. На підставі чого суд робить висновок, що вказані договори укладено за вільним волевиявленням на розсуд сторін і погоджені ними.
Чинне законодавство України не містить обов'язкових приписів, у яких випадках сторони зобов'язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт, тому вважає, що сторони договору (працедавець та працівник) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення відносин, і на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.
При цьому, слід зазначити, що зобов'язати підприємство та фізичну особу укласти трудовий договір, коли між ними фактично існують відносини іншого характеру, або ж визнати існуючий між ними договір недійсним не входить до компетенції органів Держпраці.
Згідно з частинами першою, другою статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Враховуючи все вищевикладене, а також встановивши в судовому засіданні факт відсутності в діях позивача порушень ч.1 ст.24 КЗпП України, суд вважає, що накладення відповідачем на позивача штрафу у розмірі 558 450 (п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч чотириста п`ятдесят гривень), не може вважатись правомірним.
Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваної постанови та припису.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова та припис є необґрунтованими, прийнятими не у відповідності до норм чинного законодавства, у зв'язку із чим суд дійшов висновку про їх протиправність та скасування.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісбудекспрес» сплачений судовий збір у розмірі 10 138, 75 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісбудекспрес" (адреса: вул.Желехівського, 5/5, м.Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 40272509);

Відповідач: управління Держпраці в Івано-Франківській області (адреса: вул.Незалежності, 67, м.Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 39784625).

Суддя /підпис/ ОСОБА_12

Рішення складене в повному обсязі 16 жовтня 2018 р.