Справа № 824/816/18-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 р. м. Чернівці Справа № 824/816/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораш В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (вул. Шептицького, 13 /11, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58022) про визнання протиправною бездіяльності та про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо незастосування для визначення основного розміру пенсії 82% грошового забезпечення, на які ОСОБА_1 набув право, при перерахунку на підставі отриманої від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області Довідки №4441 від 14.03.2018 року пенсії з 01.01.2016 року та 01.04.2018 року;

зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити на підставі Довідки №13/4441 від 14.03.2018 року, яка надійшла від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, перерахунок з 01.01.2016 року та з 01.04.2018 року, пенсії у розмірі 82% відповідної суми грошового забезпечення, вказаної зазначеній довідці, та здійснити виплату разово, єдиним платежем належної доплати з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, та доплати з 01.01.2018 року по теперішній час з урахуванням раніше виплаченої пенсії та її обчислення з 82% відповідного грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 01.01.2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, яка надійшла у березні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103.

Між тим, при проведенні перерахунку пенсії ГУ ПФУ у Чернівецькій області зменшено розмір процентів грошового забезпечення з 82 % до 70 %.

Не погоджуюсь з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, 25.06.2018 року позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з вимогою перерахунку пенсії з врахуванням 82% грошового забезпечення з 01.01.2016 року та з 01.04.2018 року та донарахувати різницю невиплаченої пенсії за період з 01.01.2016 року по 01.06.2018 року та провести її доплату, що підтверджується копією вказаної заяви.

Відповіддю за №385/Д-11 від 09.07.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області позивачу відмовлено у перерахунку пенсії з тих підстав, що основний розмір пенсії обчислено відповідно до п. "а" ст.13 Закону №2262-ХІІ із застосуванням максимального відсотку розрахунку пенсії за вислугу років, передбаченого зазначеним Законом у редакції, чинній на час проведення перерахунку. Крім того було зазначено, що Законом України від 27.03.2014 року №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зміни набули чинності з 01.05.2014 року. У зв'язку з цим при перерахунку пенсії застосовано норми законодавства, чинного на момент його проведення.

Позивач вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо здійснення перерахунку пенсії протиправною, виходячи з наступного.

Внесені Законом №1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Вважає, що здійснення перерахунку пенсії з помилковим та протизаконним застосуванням граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення суттєво порушує його права, у зв'язку з чим він звернувся за їх захистом до суду.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, надав суду письмовий відзив проти позову, в якому зазначив, що 21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у відповідності до якої передбачено проведення перерахунків та виплату перерахованих сум пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категорія осіб у порядку, визначеному даною постановою".

У березні 2018 року на адресу Головного управління надійшла довідка з ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області про розмір грошового забезпечення позивача для здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року. З урахуванням вищезазначеної довідки, Головним управлінням проведено перерахунок та виплату пенсії позивача, при цьому виплата перерахованої пенсії з 01.01.2016 року проводиться ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року.

Відповідач вказував на те, що вимога позивача, щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 82% відповідних сум грошового забезпечення та здійснення виплати пенсії в цьому розмірі з 01.01.2016 року із врахуванням раніше виплачених сум є безпідставною, оскільки згідно Закону України від 27.03.2014 року №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зміни набули чинності з 01.05.2014 року.

Таким чином, перерахунок та виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року здійснювалися у період часу дії редакції Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою встановлено максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст. 13 даного Закону, що не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи вищенаведені обставини, відповідач вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням проведено перерахунок та виплату пенсії позивачу згідно вимог законодавства, що діяли на час вчинення відповідних дій. Розмір пенсії який отримує позивач станом на час розгляду даної судової справи не дає підстав для його перерахунку згідно позовних вимог.

21.09.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказував аналогічні пояснення, що зазначалися в позовній заяві.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 04.10.2018 року о 12:15 год.

04.10.2018 року від позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

04.10.2018 року від представника відповідача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження, позов не визнав, просив відмовити в його задоволені.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КР254330 виданий 05.01.1998 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 05.02.2001 року, як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". (а.с. 28).

З матеріалів справи видно, що 14.03.2018 року ліквідаційною комісією УМВС України в Чернівецькій області, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, направлено на адресу відповідача довідку № 13/4441 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). (а. с. 33).

Згідно змісту вказаної довідки видно, що розмір грошового забезпечення з січня 2016 року, за посадою усього становить 11420,00 грн., в тому числі: посадовий оклад - 4600,00 грн.; оклад за спеціальне звання полковник міліції (поліції) 2400,00 грн., процентна надбавка за стаж служби в поліції - 3500,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 920,00 грн.

Відповідно до вищезазначеної довідки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області проведено перерахунок та виплату пенсії позивача, з урахуванням 70% грошового забезпечення.

Не погоджуючись із вказаним перерахунком пенсії, 25.06.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням 82% грошового забезпечення з 01.01.2016 року та з 01.04.2018 року. На підставі перерахунку здійснити виплату різниці між нарахованої позивачу пенсії (70% грошового забезпечення) та перерахованої пенсії (з урахуванням 82% грошового забезпечення) з 01.01.2016 року по 01.06.2018 року (а.с. 22-23).

Розглянувши звернення позивача щодо перерахунку пенсії, листом від 09.07.2018 року №385/Д-11 відповідач повідомив позивача, про те що при перерахунку пенсії застосовано норми законодавства, чинного на момент його проведення. Пенсію перераховано відповідно до норм чинного законодавства України. Підстави для обчислення основного розміру пенсії у більшому відсотку немає (а.с. 24).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262 - ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262 - ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 - XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 51 Закону № 2262 - ХІІ передбачено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сімям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Постанова № 704 набрала чинності 01 січня 2018 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262 - ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262 - ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з п. 1 Постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до п. 2 Постанови № 103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Судом встановлено, що 29 березня 2018 року відповідачем було проведено перерахунок розміру пенсії позивачу з 01.01.2016 року на підставі Постанови № 103 від 21.02.2018 року, виходячи із основного розміру пенсії: в розмірі 70% грошового забезпечення.

Відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262 - ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно частини 2 статті 13 Закону № 2262 - ХІІ (в редакції від 27.04.2010 року, що діяла на час призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Позивачу з 05.02.2001 року відповідачем була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 82 процента грошового забезпечення, довічно.

Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 року № 1166 - VІІ, внесено зміни до ст. 13 Закону №2262 - ХІІ (які набрали чинності 01.05.2014 року), за якими максимальний розмір пенсії, яка призначається за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення.

При цьому варто наголосити, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262 - ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону №2262 - ХІІ після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на виконання Постанови КМУ №103.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262 - ХІІ у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як і під час проходження служби, так і після її закінчення, зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто, комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, такі не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, суд робить висновок, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 14.03.2018 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17 (№К/9901/9550/18) та від 24.04.2018 року у справі № 686/12623/17 (К/9901/849/17).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність дій щодо зменшення проценту пенсійного забезпечення з 82 % на 70% від суми грошового забезпечення позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн, що підтверджується квитанцією №8 від 28.08.2018 року (а.с.7).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Шептицького, 13 /11, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7-А, м. Чернівці, Чернівецька область, 58022) про визнання протиправною бездіяльності та про зобов'язання вчинити дії задоволено повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо незастосування для визначення основного розміру пенсії 82% грошового забезпечення, на які ОСОБА_1 набув право, при перерахунку на підставі отриманої від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області Довідки №4441 від 14.03.2018 року пенсії з 01.01.2016 року та 01.04.2018 року;

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити на підставі Довідки №13/4441 від 14.03.2018 року, яка надійшла від ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, перерахунок з 01.01.2016 року та з 01.04.2018 року, пенсії у розмірі 82% відповідної суми грошового забезпечення, вказаної зазначеній довідці, та здійснити виплату разово, єдиним платежем належної доплати з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, та доплати з 01.01.2018 року по теперішній час з урахуванням раніше виплаченої пенсії та її обчислення з 82% відповідного грошового забезпечення.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7-а, м. Чернівці, ), сплачений згідно квитанції №88 від 24.07.2018 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 машкає, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, місцезнаходження: вул. Оренбурзька, 7-А, м. Чернівці, Чернівецька область, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємства і організацій України - 40329345.

Суддя В.О. Григораш