Справа № 381/2696/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2018 року м. Київ № 381/2696/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові Київської області в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати позивачу помісячної соціальної допомоги та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові Київської області зробити перерахунок та виплату недотриманої суми помісячної доплати як пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати станом по 2018 рік з подальшою виплатою;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові Київської області зробити позивачу перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком за період по 2018 рік з подальшою виплатою.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2018 адміністративну справу № 381/2696/18 передано на розгляд Київському окружному адміністративному суду в порядку статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказана справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду 18.10.2018, та після відповідної її реєстрації в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Панченко Н.Д.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За наслідком дослідження матеріалів позовної заяви, суддя дійшов висновку про її невідповідність вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням такого: в силу положень пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються, зокрема: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 5, 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві не зазначено: адреси електронної пошти учасників справи; ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача, а також реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача; викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; доказів, що підтверджують вказані обставини; ціни позову та обґрунтованого розрахунку суми недоплаченої пенсії, на яку претендує позивач; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача, пов'язані з відмовою в перерахуванні та виплаті йому помісячно соціальної допомоги та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю; зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплату недотриманої суми помісячної доплати як пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати станом по 2018 рік з подальшою виплатою та зробити позивачу перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком за період по 2018 рік з подальшою виплатою.

Судом встановлено, що у позовній заяві позивач не зазначив жодних фактів чи обставин, які б розкривали суть порушення його прав з боку відповідача.

Позовна заява складається із цитування норм права, рішень Конституційного суду та містить посилання на відмову відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати соціальної допомоги та пенсії, що підтверджується "листом управління".

Проте, а ні позовна заява, а ні додані до неї документи не містять інформації щодо як змісту звернення позивача так і змісту даної відмови, її реквізитів, що, у свою чергу, позбавляє суд можливості встановити як наявність порушеного права позивача так і дотримання ним строків на звернення до суду.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство здійснюється з метою захисту конкретного порушеного суб'єктивного права, що належить особі, тому вимоги тільки тоді можуть вважатися позовними, якщо вони викладені конкретно.

Всупереч наведеним приписам, зазначені вимоги, що становлять предмет позову, є абстрактними оскільки не містять жодних ідентифікаційних ознак, та, як наслідок, не мають юридичної визначеності.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, адже позов є незрозумілим за змістом, не містить обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а позовні вимоги не є конкретизованими.

Суд зауважує, що у зв'язку із розглядом даної категорії справ без виклику сторін не вбачається за можливе уточнити предмет позову у ході її розгляду.

Крім того, в силу вимог частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки, як зазначено вище, прохальна частина позовної заяви не містить чіткого змісту, суд позбавлений можливості встановити суму судового збору, яка підлягає сплаті позивачем за звернення з даною позовною заявою до суду.

У пункті 4 прохальної частини позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У позовній заяві сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та надати суду відповідні докази.

Слід зазначити, що судовий збір, як складова частина судових витрат, виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функцію. Компенсаційна функція полягає у відшкодуванні коштів, витрачених державою на здійснення правосуддя, а також коштів, витрачених особами, що звертаються до суду або вчиняють певні процесуальні дії. Превентивна функція полягає в попередженні необґрунтованих звернень до судів, у забезпеченні виконання юридично зацікавленими в результаті справи особами своїх процесуальних обов'язків. Соціальна функція проявляється в тому, що судові витрати покликані забезпечити фактичну доступність до правосуддя.

Європейський суд з прав людини вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979 року).

Пленум Вищого адміністративного суду України Постанові від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Тобто, звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Водночас, окремий доказ, сам по собі, не свідчить про майновий стан, докази мають обґрунтовувати об'єктивні причини, які обумовлюють неможливість оплати судового збору.

Однак, позивачем не надано жодних обґрунтувань та доказів на їх підтвердження щодо його незадовільного майнового стану.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Суд також звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 94 цього Кодексу передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

При цьому, як зазначив Верховний суд в ухвалі від 04.01.2018 в адміністративній справі № 9901/28/17, копії документів вважаються засвідченими належним чином за умови, якщо учасник справи підтверджує їх відповідність оригіналу, який у нього знаходиться, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас, судом встановлено, що позивачем приєднано до позовної заяви ксерокопії документів, які жодним чином не засвідчені, що є порушенням вимог частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких для суду), зокрема, але не виключно, із зазначенням: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, з урахуванням територіальної підсудності вказаної справи; адреси електронної пошти учасників справи; ідентифікаційного коду в ЄДРПОУ відповідача, а також реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача; викласти обставини (факти), що вказують на порушення його прав з боку відповідача (з якого приводу позивач звертався до відповідача, в чому саме виявилась бездіяльність або які саме дії відмовився вчиняти відповідач на вимогу позивача), уточнення позовних вимог шляхом їх конкретизації, зокрема але не виключно, щодо інформації про розмір невиплаченої соціальної допомоги, а також розмір додаткової пенсії за заподіяну здоров'ю шкоду, на яку претендує позивач, із зазначенням конкретного органу, неправомірність дій якого оспорюється позивачем; викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; доказів, що підтверджують вказані обставини; ціни позову (за наявності) та обґрунтованого розрахунку суми недоплаченої пенсії, на яку претендує позивач; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- оригіналу документа про сплату судового збору, з урахуванням позовних вимог, зокрема, у розмірі 704, 80 грн. за вимоги немайнового характеру та 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - за вимоги майнового характеру, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI або доказів, які свідчать про наявність у позивача відповідних пільг щодо сплати судового збору чи незадовільного майнового стану;

- докази того, коли позивач дізнався про порушення своїх прав. У випадку пропущення строків на звернення до суду надати відповідні докази та пояснення щодо поважності пропуску строку на таке звернення;

- належним чином засвідчених доданих до позовної заяви документів - у двох екземплярах (для їх направлення учасникам справи та для суду).

Керуючись статтями 30, 122, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.