Справа № 0540/6857/18-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 р. Справа№0540/6857/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення № 139 від 05 липня 2018 року та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення № 139 від 05 липня 2018 року та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Торецьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області під час призначення пенсії за віком протиправно не зараховано до пільгового стажу періоду роботи на "Шахті ім. К.А. Румянцева" Державного підприємства "Артемвугілля" з 03.07.1991 року по 02.08.1991 року, з 08.01.1992 року по 29.02.1992 року та з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року у зв'язку з тим, що відповідач не має можливості провести перевірку достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру та підстав їх видачі. З тих самих підстав та у зв'язку з тим, що відсутні страхові внески по індивідуальним відомостям про застраховану особу, позивачу до пільгового стажу не зараховано період роботи у ТОВ "Донбасвуглепроходка" з 06.10.2014 року по 31.03.2017 року. Поряд з цим, відповідач не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1985 року по 29.06.1992 року в у зв'язку з тим, що вказаний період збігається із періодом проходження військової служби.

Позивач вважає, такі дії Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області неправомірними, а тому просить суд скасувати рішення відповідача № 139 від 05.07.2018 року про відмову в призначенні пенсії та зобовязати відповідача зарахувати оспорювані періоди до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 19.06.2018 року.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, обґрунтований тим, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 19 років 08 місяців 16 днів, з яких стаж на підземних роботах за Списком № 1 складає 00 роки 00 місяців 07 днів, списком № 1-Шахтарі- 2 роки 03 місяців 16 днів. Періоди роботи на ДП "Артемвугілля" не зараховані до пільгового стажу позивача, оскільки первинні документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній український владі території. Крім того, періоди роботи позивача на ТОВ "Донбасвуглепроходка" не зараховані через несплату підприємством страхових внесків. Поряд з цим, період навчання ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу через те, що він збігається із періодом військової служби. Отже, оскільки пільговий та страховий стаж позивача складає менше ніж, передбачений законом стаж для отримання пільгової пенсії, представник Управління вважає, що рішення про відмову у призначенні пенсії прийнято правомірно, а тому у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.08.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення № 139 від 05 липня 2018 року та зобовязання вчинити певні дії та відкрито провадження по справі № 0540/6857/18-а. Призначено підготовче засідання по адміністративній справі № 0540/6857/18-а за правилами загального позовного провадження на 13 годину 00 хвилин 17.09.2018 року.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі та призначено судовий розгляд по суті на 17 годину 15 хвилин 10.10.2018 року

Позивач та представник відповідача, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду не зявились.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є внутрішньо переміщеною особою, згідно довідки від 17.05.2018 року № 17996 із фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.7-8).

У період з 01.09.1985 року по 29.06.1992 року ОСОБА_1 навчався у Донецькому політехнічному інституті, згідно диплому ФВ № 786757 (а.с.15), а у період з 25.11.1985 року по 18.11.1987 року проходив строкову службу, відповідно до військового квитка НУ № 9464530 (а.с.16).

Відповідно до трудової книжки від 03.09.1990 року (БТ-ІІ № 5556174) у період з з 03.07.1991 року по 02.08.1991 року, з 08.01.1992 року по 29.02.1992 року та з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року, 01.09.1993 року по 10.01.1997 року позивач працював на "Шахті ім. К.А. Румянцева" Державного підприємства "Артемвугілля" (а.с.11-12). Крім того, вказані періоди роботи позивача підтверджено довідками ДП "Артемвугілля" від 18.06.2018 року (а.с. 17-20).

Проведення атестації на ДП "Артемвугілля підтверджено наказом від 29.07.1994 року № 1309 (а.с.23).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача з 06.10.2014 року по теперішній час ОСОБА_1 працює на ТОВ "Донбасвуглепроходка" (а.с.14), вказане також відображено довідках від 13.12.2017 року (а.с.24-26,28-29). Проведення атестації зазначено у витязі із наказу № 127-п від 21.12.2011 року (а.с.27).

Однак, вказані періоди роботи позивача не відображені в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) (а.с.65-67).

ОСОБА_1 19.06.2018 року звернувся до Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії (а.с.61).

Рішенням відповідача № 139 від 05.07.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через те, що його стаж складає 19 років 08 місяців 16 днів, з яких стаж на підземних роботах за Списком 1 складає 00 роки 00 місяців 07 днів, списком 1-Шахтарі - 2 роки 03 місяців 16 днів. Періоди роботи на ДП "Артемвугілля" не зараховані до пільгового стажу позивача, оскільки первинні документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній український владі території. Крім того, періоди роботи позивача на ТОВ "Донбасвуглепроходка" не зараховані через несплату підприємством страхових внесків. Поряд з цим, період навчання ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу через те, що він збігається із періодом військової служби (а.с.9-10).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 Закону 1058 страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону 1058).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року 2464-VI (далі -Закон 2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч. 1 ст. 4 Закону 2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Як передбачено частиною 2 ст. 25 Закону 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно з ч. 1 ст.16 Закону 1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі; вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, несплата за доводами відповідача страхувальником страхових внесків та єдиного соціального внеску за період з 06.10.2014 року по 31.03.2017 року не може слугувати підставою для не зарахування зазначених періодів до страхового стажу позивача.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи у ДП "Артемвугілля", неможливість здійснення перевірки уточнюючих довідок, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом ОСОБА_2 України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року 383 затверджено Порядок застосування Списків 1 та 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено всі спірні періоди роботи позивача на спірних підприємствах з повним робочим днем під землею за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Стосовно не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1985 року по 29.06.1992 року, суд зазначає наступне.

У відповідності до положень п. д) ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Як вбачається з трудової книжки БТ-ІІ 5556174 позивач під час навчання у Донецькому політехнічному інституті був призваний на строкову військову службу, після проходження якої повернувся до навчання. Періоди навчання і проходження строкової військової служби підтверджуються дипломом ФВ 786757 та військовим квитком НУ 9464530. При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що жоден нормативний документ не забороняє проходження строкової військової служби в перервах від навчання.

Отже, вказаний період має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Оскільки рішення Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 139 від 05.07.2018 року ґрунтується саме на не зарахуванні оспорюваних періодів роботи позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання дій відповідача неправомірними та скасування вищевказаного рішення.

Крім того, суд зазначає, що до пільгового стажу ОСОБА_1 мають бути зараховані періоди роботи на "Шахті ім. К.А. Румянцева" Державного підприємства "Артемвугілля" з 03.07.1991 року по 02.08.1991 року, з 08.01.1992 року по 29.02.1992 року та з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року, період роботи у ТОВ "Донбасвуглепроходка" з 06.10.2014 року по 31.03.2017 року, а також період навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1985 року по 29.06.1992 року зарахувати до страхового стажу.

Однак, щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться до дискреційних повноважень субєкта владних повноважень.

Так, дискреційне повноваження субєкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у субєкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження субєкт владних повноважень зобовязаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом ОСОБА_2 ОСОБА_3 розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме мета дискреційного повноваження; обєктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у ОСОБА_3 зобовязані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні субєкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вказані позовні вимоги є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку субєкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити частково позовні вимоги позивача, шляхом визнання дій відповідача неправомірними, скасування рішення Торецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 139 від 05.07.2018 року «Про відмову у призначенні пенсії за віком», а також зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи на "Шахті ім. К.А. Румянцева" Державного підприємства "Артемвугілля" з 03.07.1991 року по 02.08.1991 року, з 08.01.1992 року по 29.02.1992 року та з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року, період роботи у ТОВ "Донбасвуглепроходка" з 06.10.2014 року по 31.03.2017 року, а також період навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1985 року по 29.06.1992 року зарахувати до страхового стажу. Протеё щодо зобовязання відповідача призначити пенсію, суд вважає за необхідне відмовити, з огляду на те, що вказані повноваження відносяться до дискреційних. Разом з тим, суд вважає на необхідне зобовязати відповідача вирішити повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 704, 80 грн. згідно квитанції від 04.08.2018 року (а.с.3).

Відповідно до положень статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 528,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача ОСОБА_1

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, б.22, ) про визнання дій неправомірними, скасування рішення № 139 від 05 липня 2018 року та зобовязання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Скасувати рішення Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 139 від 05 липня 2018 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобовязати Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на "Шахті ім. К.А. Румянцева" Державного підприємства "Артемвугілля" з 03.07.1991 року по 02.08.1991 року, з 08.01.1992 року по 29.02.1992 року та з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року, період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Донбасвуглепроходка" з 06.10.2014 року по 31.03.2017 року.

Зобовязати Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1985 року по 29.06.1992 року.

Зобовязати Торецьке обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 528,60 грн. (п'ятсот двадцять вісім гривень шістдесят копійок).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.10.2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голуб В.А.