Справа № 809/1421/17
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" жовтня 2018 р. справа № 809/1421/17
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Григорука О.Б.,
при секретарі Арабчук В.М.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, представника третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Надвірнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Надвірнянська міська рада про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.
Суд ухвалою від 20.11.2017 залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заперечив щодо задоволення позову. Згідно письмового пояснення від 31.08.2018 №0-9-0.6-5306/0/2-18 представник Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області зазначив, що земельна ділянка, надана в оренду позивачу, належить до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення. Таким чином, для цієї категорії земель потрібно використовувати коефіцієнт 2,5, що правильно відображено у витягах з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.106-109).
Суд ухвалою від 29.11.2017 зупинив провадження в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №809/1568/17 за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.
18.07.2018 судом прийнято ухвалу про поновлення провадження в справі №809/1421/17, оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018, яка набрала законної сили з дати її прийняття, апеляційну скаргу Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, до якої приєдналось Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області задоволено. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі №809/1568/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено (а.с.70-73).
30.08.2018 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду позивач подав доповнення до позовної заяви, в якому зазначив на безпідставність визначення орендної плати враховуючи відомості витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.98-101).
14.09.2018 представник відповідача подав через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду відзив на доповнення до позовної заяви, згідно якого повідомив суд, що договір оренди землі №16-06/14 від 19.06.2014 встановлює не фіксований розмір орендної плати, а її еквівалент: 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Таким чином, доводи позивача про те, що орендна плата повинна складати 4324,00 грн. на рік не відповідають дійсності (а.с.111-116).
19.09.2018 позивач звернувся до суду з клопотанням про залучення Надвірнянської міської ради до участі в справі №809/1421/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с.125-126). В матеріалах справи також міститься заява Надвірнянської міської ради про залучення її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (а.с.59).
Суд ухвалою від 19.09.2018 залучив Надвірнянську міську раду до участі у справі №809/1421/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Представник Надвірнянської міської ради в судовому засіданні 01.10.2018 щодо задоволення позовних вимог заперечив. В судове засідання 16.10.2018 не зявився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином (а.с.145). Будь-яких клопотань від Надвірнянської міської ради про відкладення розгляду справи або розгляд без участі представника до суду не надходило.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, судом встановлено таке.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 28.03.2000, а 27.02.2015 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (а.с.13-15).
19.06.2014 Надвірнянська міська рада Івано-Франківської області прийняла рішення №1801-41/2014 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Майданська, 5а, та надання її в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4М.» (а.с.20).
Наведений договір оренди землі за № 16-06/14 від 19.06.2014 укладено на 5 років, до 19.06.2019. Згідно пункту 9 вказаного договору, орендна плата з 19.06.2014 вноситься орендарем у грошовому розмірі в сумі 4324,00 грн. на рік, яка визначається згідно Закону України «Про оренду землі». Орендна плата становить 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата на рахунок орендодавця вноситься орендарем у строки, передбачені Податковим кодексом України.
Факт передачі Надвірнянською міською радою Івано-Франківської області земельної ділянки площею 0,1200 га на вул. Майданська, 5а, в м. Надвірна, позивачу, підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 19.06.2014 (а.с.23).
Надвірнянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області 21.09.2016 прийняла податкові повідомлення-рішення:
У звязку з відкриттям провадження в даній справі до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України, передбаченою Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017, відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд даної адміністративної справи з 15.12.2017 здійснювався за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією Кодексу адміністративного судочинства України.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Визначення платників орендної плати, база оподаткування та порядок справляння орендної плати, встановлено статтею 288 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень), підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.
В даному випадку, підставою для нарахування позивачу орендної плати за земельну ділянку був договір оренди землі за №16-06/14 від 19.06.2014, укладений між Надвірнянською міською радою Івано-Франківської області як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
Пункти 288.2 та 288.3 статті 288 Податкового кодексу України встановлюють, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Відповідно до пунктів 288.4 та 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. При цьому, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статтей 285-287 цього розділу (пункт 288.7 статті 288 Податкового кодексу України).
Так, згідно пункту 285.1 статті 288 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом є календарний рік. При цьому, базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт 287.5 статті 287 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
В даному випадку, договір оренди землі №16-06/14 між Надвірнянською міською радою Івано-Франківської області як орендодавцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 як орендарем був укладений 19.06.2014, а тому відповідач почав нараховувати орендну плату позивачу із вказаної дати укладення договору оренди.
Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
В той же час, правові засади проведення оцінки земель визначає Закон України Про оцінку земель який також регламентує питання щодо професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов'язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.
Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України Про оцінку земель, нормативно грошова оцінка земель використовується для визначення розміру зокрема орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Порядок проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок регламентовано статтею 18 Закону України Про оцінку земель, згідно якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів проводиться незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років (частина 2 статті 18 Закону України Про оцінку земель).
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".
Згідно частини 1 статті 23 Закону України Про оцінку земель, технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.
В даному випадку, рішення «Про затвердження матеріалів грошової оцінки земель м. Надвірна» було прийнято 24.10.2013 Надвірнянською міською радою Івано-Франківської області за №1490-35/2013 (а.с.21).
Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України Про оцінку земель, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Так, за 2014 рік позивачу нараховано 2315,58 грн. орендної плати за 196 календарних днів. При цьому, згідно рішення Надвірнянської міської ради від 19.06.2014 №1801-41/2014 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Майданська, 5а» та договору оренди землі від №16-06/14 від 19.06.2014, ОСОБА_4 встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 4324,00 грн., що становить 4 % нормативної грошової оцінки землі.
Постановою від 06.12.2017 Івано-Франківський окружний адміністративний суд задовольнив вказаний адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в справі №809/1568/17.
Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 25.04.2018, яка набрала законної сили з дати її прийняття, задовольнив апеляційну скаргу Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, до якої приєдналось Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, скасував постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі №809/1568/17 та прийняв нову постанову, якою відмовив в задоволенні позову.
В зазначеній постанові від 25.04.2018 Львівський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що відповідно до рішення Надвірнянської міської ради від 19.06.2014 р. №1801-41/2014 цільове призначення земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Надвірна, вул. Майданська, 5А згідно розробленого проекту землеустрою призначено для будівництва та обслуговування майстерні по ремонту автомобілів. Зміни цільового призначення не було, оскільки позивач не провів переобладнання майстерні під гаражі та не ввів даний обєкт у експлуатацію.
Пунктом 3.5 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики, Української академії аграрних наук, Держкомземом та Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 27.01.2006 №18/15/21/11, який діяв до 17.02.2017р., визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки Кф (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.
Згідно Додатку 1 Порядку визначено, що за землі торгівлі транспортними засобами та їх ремонту (склад категорії земель) за функцією використання відносяться до земель комерційного використання (код розділу КВЕД - G), і до них застосовується значення коефіцієнта Кф - 2,5.
Коефіцієнт Кф 1,0, згідно Додатку 1, табл. 1.1 Порядку застосовується виключно для земель транспорту: землі наземного і підземного транспорту (землі шляхів, землі автомобільного, залізничного, трамвайного і тролейбусного, трубопровідного транспорту, землі метрополітену); водного транспорту; землі авіаційного транспорту; допоміжні транспортні послуги; землі пошти та звязку.
Цим же ж Наказом, землі поділялись за функцією використання земель, а, відтак, спірна земельна ділянка відноситься до земель комерційного призначення з величиною коефіцієнта Кф 2,5, а тому колегія суддів погодилась з представниками апелянта в цій частині.
Також згідно постанови від 25.04.2018 колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки у технічній документації правомірно застосувало коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, що встановлені рішенням органу місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Щодо доводів представника позивача про незмінність розміру орендної плати 4324,00 грн., визначеної в договорі оренди №16-06/14 від 19.06.2014, то суд вказує на таке.
Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.
Таким чином, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, зазначеній в постановах: від 29.08.2018 в справі №804/1866/16; від 21.08.2018 в справі №818/3334/14; від 21.08.2018 №814/1622/16.
Щодо доводів позивача про безпідставність застосування до нього зобовязань щодо сплати орендної плати за ставкою 4 відсотки від нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки, оскільки ОСОБА_4 з 27.02.2015 не є субєктом господарювання, то суд зазначає наступне.
Пунктом 288.2 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Відповідно до підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
В свою чергу згідно статті 5 Закону України «Про оренду землі» орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Орендарями земельних ділянок можуть бути: а) районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом; б) сільські, селищні, міські, районні та обласні ради, Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом; в) громадяни і юридичні особи України, іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи, міжнародні обєднання та організації, а також іноземні держави.
Тобто, вищевказані норми не містять обовязкової вимоги про те, що орендарем земельної ділянки має бути лише субєкт підприємницької діяльності.
При цьому, абзацом 2 підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України передбачено, що державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.
В даному випадку, після внесення 27.02.2015 запису до Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, договір оренди №16-06/14 від 19.06.2014 не припинив свою дію, позивач надалі продовжував користуватися земельною ділянкою, а отже був зобовязаний сплачувати орендну плату за таке користування.
Наведений висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 21.08.2018 в справі №824/31/15-а. Так, Верховний Суд вказав, що посилання позивача на ту обставину, що нею 03 листопада 2014 року припинена державна реєстрація, як підприємця, і це є окремою підставою для припинення договору оренди, є неприйнятним, оскільки наявність підстав для припинення договору дії договору не тягне за собою його автоматичного розірвання. Земля після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності позивачем продовжувала залишатися у її користуванні, право користування землею є самостійною підставою плати за землю в розумінні статті 21 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-14, розмір якої позивач не оскаржувала та у подальшому самостійно задекларувала.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 до Надвірнянської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Надвірнянська міська рада, про скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, не підлягає задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.

Рішення складене в повному обсязі 22 жовтня 2018 р.