Справа № 360/3279/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

19 жовтня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3279/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина - Транс" про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина - Транс" до департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина - Транс" до департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації, відповідно до якої позивач просить суд визнати протиправною та скасувати рішення відповідача про дострокове розірвання договору на регулярне перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) маршруті загального користування від 10.07.2018 № 130/2018.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 360/3279/18, визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

18 жовтня 2018 року одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення дії рішення департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації про дострокове розірвання договору на регулярне перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) маршруті загального користування від 10.07.2018 № 130/2018.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, на підставі протоколу засідання конкурсного комітету з організації та проведення конкурсів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом в Луганській області від 07.06.2018 № 147 та протоколу засідання Комісії з організації конкурсу з регулярного перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області від 25.06.2018 № 5/2018, ТОВ "Буковина-Транс" було визнано переможцем конкурсу на маршрут № 141 "Кремінна АС - Рубіжне АС". Між підприємством позивача та організатором конкурсу було укладено договір на регулярне перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) маршруті загального користування від 10.07.2018 №130/2018.

Відповідно до зазначеного договору, ТОВ "Буковина-Транс" надавало послуги з перевезення пасажирів на маршруті № 141 "Кремінна АС - Рубіжне АС" до 11.10.2018, поки

не отримало листа № 6/Д 2775 від 08.10.2018, відповідно до якого Департамент регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, як організатор конкурсу на виконання послуг по регулярному перевезенню пасажирів на приміських та міжміських (внутрішньообласних) маршрутах загального користування, повідомив підприємство позивача про дострокове розірвання договору.

З 10.07.2018 ТОВ "Буковина - Транс" щодня працює на регулярному маршруті № 141 "Кремінна АС - Рубіжне АС", при цьому задіяні два автомобілі та чотири водія. Підприємство позивача сумлінно сплачує заробітну плату трудовому колективу, усі податки та внески. Таке протиправне розірвання договору з позивачем на виконання послуг з перевезення пасажирів призведе до фактичної втрати роботи, позивач втратить значну частину щоденного доходу. Це негативно відобразиться на фінансовому стані ТОВ "Буковина- Транс", автомобілі будуть простоювати без роботи, чотири водії залишаться без щоденних нарядів - завдань. Підприємство позивача буде вимушено скоротити штат працівників. Таке спонтанне позбавлення підприємства маршруту негативно відобразиться і на інфраструктурі населених пунктів, які об'єднують маршрут, оскільки до часу проведення конкурсу та визначення нового перевізника, пасажири залишаться без транспорту, а тимчасовий перевізник буде виконувати перевезення без досвіду роботи на маршруті, без належних документів, паспорту маршруту, тощо.

На думку позивача, оскільки очевидними є ознаки протиправності рішення суб'єкта владних повноважень та порушення прав, свобод та інтересів підприємства позивача та те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, останній вимушений звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази обґрунтованості клопотання про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу.

Згідно частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно частини третьої цієї статті не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

З аналізу наведених норм слідує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, проте не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов'язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду в даній адміністративній справі є правомірність рішення відповідача про одностороннє розірвання договору № 130/2018 від 10.07.2018 з позивачем, викладене у листі відповідача від 08.10.2018 № 6/Д-2775, на регулярне перевезення пасажирів на постійному приміському та міжміському (внутрішньообласному) маршруті загального користування.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Отже, забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення відповідача про одностороннє розірвання договору № 130/2018 від 10.07.2018 з позивачем, викладене у листі відповідача від 08.10.2018 № 6/Д-2775, за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також суд вважає, що позивачем не надано доказів існування очевидної небезпеки його правам, свободам та інтересам, неможливості або ускладнення їх захисту без вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову до моменту набрання рішення суду законної сили. Крім того, в даній справі відсутні підстави вважати, що дія оскарженого рішення до вирішення справи по суті може спричинити незворотні негативні наслідки для позивача чи стане перешкодою для реального виконання прийнятого судового рішення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, через що, у задоволенні заяви позивачу належить відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 151-154, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина - Транс" про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Буковина - Транс" до департаменту регіонального розвитку, промисловості, інфраструктури та енергозбереження Луганської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяК.Є. Петросян