Справа № 813/2921/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2921/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить суд: зобов'язати Дрогобицький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни в актовий запис про народження № 297 від 26 червня 2000 року, на ім'я ОСОБА_2, складений Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо зміни в графі "відомості про матір" національність матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з "українка" на "полька".

В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що її мати, бабуся та дідусь є за походженням поляками, і цю обставину підтверджує факт їхнього народження на території Польщі. ОСОБА_2 також зазначила, що вони дотримуються польських звичаїв та традицій, сповідують римо-католицьку віру. У зв'язку з відмовою відповідача внести зміни в актовий запис про народження на ім'я ОСОБА_2 щодо зміни в графі "відомості про матір" національність матері - ОСОБА_3 з "українка" на "полька" та з метою відновлення та підтвердження своєї національності, позивач звернулася до суду.

Ухвалою суду від 03.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

02.10.2018 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання за вх.№ 3639 ел. про розгляд справи без участі уповноваженого представника. У поданому клопотанні відповідач зазначає, що стосовно задоволення позову покладається на думку суду та з рішенням суду буде згоден.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з метою внесення змін в актовий запис про своє народження, звернулася до Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою про внесення виправлень до актового запису про народження № 297 від 26 червня 2000 року, на ім'я ОСОБА_2, складеного Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо зміни в графі "відомості про матір" національність матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з "українка" на "полька".

У відповідь на заяву позивачки, 24.04.2018 року відповідач надав висновок про внесення виправлень до актового запису цивільного стану, в якому вказав, що задовольнити клопотання заявниці неможливо. В обґрунтування наданої відмови, відповідач вказав, що актовий запис цивільного стану є безпірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Не погоджуючись з вказаним висновком, позивач звернулася з позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 р. №2398-VI регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Статтею 49 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (ч. 6 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Згідно ч.5 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 р. затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання" (далі - Правила №96/5).

Відповідно до п.1.1 розділу І Правил №96/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

За приписами п.1.5 розділу І Правил №96/5, заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами. Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника).

Відповідно до п. 1.7 розділу І Правил №96/5, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Згідно п.2.12 розділу ІІ Правил №96/5, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

Підпунктом 2.13.2 п.2.13 розділу ІІ Правил №96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, постанова адміністративного суду.

Внесення змін до актових записів цивільного стану можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України (пп.2.13.12 п.2.13 розділу ІІ Правил №96/5).

Відповідно до п.2.6 розділу ІІ Правил №96/5, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Як встановлено судом, в актовому записі про народження №297 від 26.06.2000 на ім'я позивачки ОСОБА_2, складеному Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в графі «відомості про матір» зазначено національність матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 «українка».

Матір'ю ОСОБА_3 є ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка Польщі, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 12.08.1954, актовий запис за № 85 (а.с. 17).

Матір'ю ОСОБА_5 є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка Польщі, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 17.12.1958, актовий за № 128 (а.с. 16).

За твердженням позивача, її прабабуся, бабуся та дідусь були уродженими поляками, сповідували риму-католицьку віру і проживали у Польщі, а згодом на території Західної України, що входила в склад Польської Республіки, дотримуючись традицій польської національності. Позивач пояснює, що вказані відомості про національність батьків матері та самої матері були внесені до актового запису з метою уникнення можливих переслідувань представників національних меншин під час війни та після війни та за часів існування Радянського Союзу.

Так, як підтверджується архівною довідкою Державного архіву Львівської області № К-2175/04-П від 10.02.2004 (а.с.23) сім'я ОСОБА_6 була переселена у Дрогобицьку область з с. Ступосяни Ліснівського повіту Республіки Польща.

Суд звертає увагу, що в межах цієї справи суд не встановлює факту належності позивача до певної національності, а підтверджує наявність у позивача підстав для реалізації права вільного вибору національності одного з батьків, що потребує внесення змін до актового запису № 297 від 26 червня 2000 року щодо національності матері позивача - ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 25.06.1992 р.№2494-XII до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Статтею 1 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

За приписами ч.2 ст.300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Як передбачає ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ст. 3 Рамкової Конвенції про захист національних меншин від 01.02.1995р., ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997 р., кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

За змістом п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07.07.1995р., в тому числі внесення змін про національність, заяви з цього приводу підлягають розгляду в судовому порядку. Питання щодо національності батьків суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

Також, слід зазначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 16.05.2013р. у справі «Гарнага проти України» (№20390/07) наголошено на необхідності дотримання державою справедливого балансу, який потрібно встановити між конкуруючими інтересами особи та суспільства в цілому.

При цьому, зміни до актового запису про народження позивача в частині національності матері жодним чином не впливають ані на інтереси держави, ані на інтереси суспільства в цілому.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови та законодавчих обмежень для зміни у актовому записі відомостей про національність матері позивача, якщо остання заявляє таке бажання.

Згідно з п.2.16.7 п.2.16 розділу ІІ Правил №96/5, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Пунктом 2.18 розділу ІІ Правил №96/5 визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу.

З урахуванням викладеного та зважаючи на передбачене ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" право позивача вільно обирати і відновлювати національність, яке залежить від волевиявлення особи і не пов'язане з обов'язковою вимогою перебування обох батьків цієї особи у одній національності, а також з метою повного і ефективного захисту прав та інтересів позивача і згідно з п. 1.7 розділу І Правил суд вважає за необхідне зобов'язати Дрогобицький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни в актовий запис про народження № 297 від 26 червня 2000 року, на ім'я ОСОБА_2, складений Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо зміни в графі "відомості про матір" національність матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з "українка" на "полька".

Завданням адміністративного судочинства, за приписами ч.1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача, орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

При цьому суд враховує, що відповідач у справі не заперечив проти позовних вимог про внесення змін до актового запису позивача.

Проаналізувавши приписи зазначеного законодавства у взаємозв'язку з обставинами даної справи, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.І.Франка, 20; ) про зобов'язання до вчинення дій - задовольнити.

Зобов'язати Дрогобицький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни в актовий запис про народження № 297 від 26 червня 2000 року, на ім'я ОСОБА_2, складений Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, щодо зміни в графі "відомості про матір" національність матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з "українка" на "полька".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.10.2018.

Суддя В.М. Сакалош