Справа № 0940/1446/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

"17" жовтня 2018 р. справа № 0940/1446/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участю секретаря судового засідання Волочій Л.І.,

представника позивачів - не з`явився,

представника відповідача - не з`явився,

представника третьої особи - Матвійчук М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Державного реєстратора Івано-Франківської філії Комунального підприємства "Реєстрація майна та бізнесу в Івано-Франківській області Федорина Мирослава Михайловича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк",

про визнання дій неправомірними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Івано-Франківської філії Комунального підприємства "Реєстрація майна та бізнесу в Івано-Франківській області Федорина Мирослава Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про визнання дій неправомірними та скасування рішення.

Ухвалою суду від 17.08.2018 дану позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків. Позивач усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.09.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено судовий розгляд на 09:30 год., 02.10.2018.

В судове засідання 02.10.2018 сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили.

Розгляд справи в судовому засіданні 02.10.2018 відкладено на 10.00 год., 17.10.2018 (а.с.65).

Однак, 02.10.2018 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду, через канцелярію суду, від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Дане клопотання мотивоване тим, що спірні правовідносини пов`язані із невиконанням умов цивільно-правових угод, а саме іпотечного та кредитного договорів, даний спір не є публічно правовим, оскільки випливає із договірних відносин і має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а тому не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства (а.с.69-72).

В судове засідання 17.10.2018 позивачі та представник позивачів, належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання не з`явилися, однак на адресу суду від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи 17.10.2018 без участі позивачів та їх представника. У вказаному клопотанні також зазначено, що позовні вимоги повністю підтримують, та заперечують проти клопотання про закриття провадження у справі (а.с. 91-94).

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду із відміткою поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.96-97).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Пунктом 3 частини 1 статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в судовому засіданні 17.10.2018 клопотання про закриття провадження у справі підтримав з підстав викладених у письмовому клопотанні надав аналогічні за його змістом пояснення. Просив суд клопотання задовольнити.

Розглянувши заявлене клопотання, дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку, про обґрунтованість заявленого клопотання та про закриття провадження у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. При цьому, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Предметом вказаного позову є оскарження рішення Державного реєстратора Івано-Франківської філії Комунального підприємства "Реєстрація майна та бізнесу в Івано-Франківській області Федорина Мирослава Михайловича про реєстрацію права власності на квартиру №16 в будинку №18, що знаходиться по вул. В.Симоненка, у м. Івано-Франківську на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» згідно повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням.

Крім того, судом встановлено, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває цивільна справа №344/4531/18 (провадження №2/344/2773/18) за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя сторона: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Тамара Дмитрівна про визнання недійсним застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку.

Суд зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою) у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартири позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду висловленою у постановах від 17.04.2018 року в справі за №815/6956/15, від 06.06.2018 року в справі за №804/3509/17, від 06.06.2018 року в справі за №826/26536/15, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України слід враховувати судами при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що вирішення даного спору відноситься до юрисдикції місцевого суду, визначеного відповідно до підсудності, встановленої чинним Цивільним процесуальним кодексом України, а повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про закриття провадження в адміністративній справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного реєстратора Івано-Франківської філії Комунального підприємства "Реєстрація майна та бізнесу в Івано-Франківській області Федорина Мирослава Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", про визнання дій неправомірними та скасування рішення.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Ухвала складена в повному обсязі 22.10.18.