Справа № 0440/7114/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Справа № 0440/7114/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі: Деркач О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лінева Агро до відповідача 1: Державної фіскальної служби України, відповідача 2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
21.09.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Лінева Агро з позовом до відповідача 1: Державної фіскальної служби України, відповідача 2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених № 811460/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладеної № 48 від 22.03.2018 року та № 811458/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 60 від 29.03.2018 року;
- зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладену № 48 від 22.03.2018 року та податкову накладену № 60 від 29.03.2018 року з дати подання їх на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю Лінева Агро.
Представник позивача в обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначив, що ним було направлено на реєстрацію до фіскального органу податкову накладну № 48 від 22.03.2018 року та № 60 від 29.03.2018 року. Не зважаючи на відсутність в вищенаведених податкових накладних критеріїв, достатніх для зупинення їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем були отриманні квитанції, якими проінформовано, що: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація- ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена». З метою належної реєстрації податкових накладних ТОВ «Лінева Агро» надало перелік документів, який передбачений пунктом 4 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів № 409 від 06 квітня 2018 року та Постанови Кабінету міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, позивачем були отримані рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №811460/41256960 від 22.06.2018 року, а також №811458/41256960 від 22.06.2018 року про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Не погодившись із вказаними рішеннями податкового органу позивач звернувся до суду із цим позовом із посиланням на протиправність прийнятих фіскальним органом рішень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 року відкрито провадження у справі із призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи на 16.10.2018 року.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив, в якому заперечував у задоволенні позовних вимог, просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що Комісією Державної фіскальної служби України прийняті рішення № 811460/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладеної № 48 від 22.03.2018 року та № 811458/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №60 від 29.03.2018 року. Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Пунктом 19 Порядку передбачено, що комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Відповідно до пункту 201.6 ст.201 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.03.2018 року №66, створено Комісію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такі реєстрації у складі згідно з додатком. Оскільки, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги до ДФС України надає Рішення Комісії від №811460/41256960 від 22.06.2018 року та № 811458/41256960 від 22.06.2018 року, які прийняті на регіональному рівні, а саме комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується підписом Голови комісії яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ОСОБА_2 Таким чином, з урахуванням змісту та доводів в позовній заяві, ДФС України, вважає, що не вчиняло протиправних дій, які породжують, змінюють або припиняють права та обовязки позивача.
Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив, в якому заперечував у задоволенні позовних вимог, просив відмовити, оскільки зобовязання зареєструвати податкові накладні є похідною вимогою до ДФС України від вимого ГУ ДФС у Дніпропетровській області, оскільки скасування рішення відповідної комісії контролюючого органу є самостійною підставою для реєстрації відповідної податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.28 Порядку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Керуючись положеннями ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України ТОВ «Лінева Агро» було складено податкову накладну № 48 від 22.03.2018 року та № 60 від 29.03.2018 року.
Вказані податкові накладні товариством подано до Державної фіскальної служби України для проведення реєстрації.
З метою належної реєстрації податкових накладних ТОВ «Лінева Агро» було надало вичерпний перелік документів, який передбачений пунктом 4 Наказу Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017 року «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів №409 від 06 квітня 2018 року та Постанови Кабінету міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Проте, 13.04.2018 року податкову накладну № 48 від 22.03.2018 року прийнято Державною фіскальною службою України, реєстрацію зупинено.
13.04.2018 року податкову накладну № 60 від 29.03.2018 року прийнято Державною фіскальною службою України, реєстрацію зупинено.
У квитанціях № 1 зазначено наступні підстави для зупинення реєстрації вищевказаних податкових накладних: ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковності платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію про реєстрацію податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «Лінева Агро» були подані пояснення та первинні документи фінансово-господарської діяльності про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним № 48 від 22.03.2018 року та № 60 від 29.03.2018 року.
22.06.2018 року відповідачем 2 було прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 811460/41256960 від 22.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 48 від 22.03.2018 року.
Також, 22.06.2018 року відповідачем 2 було прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 811458/41256960 від 22.06.2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 60 від 29.03.2018 року.
Відповідно до вказаних рішень підставою для відмови в реєстрації податкових накладних є ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Згідно із пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29/12/2010 року (з наступними змінами та доповненнями, далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Як передбачено пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу
Згідно із пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, надіслані для реєстрації в ЄРПН податкові накладні № 48 від 22.03.2018 року та №60 від 29.03.2018 року, однак реєстрація податкових накладних була зупинена на підставі підпункту 201.16 статті 201 ПК України з такої підстави: податкові накладні не відповідають вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.
Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567(чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Критерії) моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Визначення фіскальним органом у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567, яким затверджено Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Вичерпний перелік документів).
Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв такими документами є:
1) договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;
2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на дату зупинення реєстрації спірної податкової накладної), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з підпунктом 201.16.3 цього пункту України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим, 01.01.2018 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" №2245-VIII від 07.12.2017, яким пункт 201.16. ПК України викладено в такій редакції: «Реєстрація податкової накладної//розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».
На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №117 від 21.02.2018 року "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Постанова №117).
Пунктом 2 зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/ розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних/розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.
Відповідно до пунктів 18-20 Постанови № 117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з пунктом 21 вказаного Постанови № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
-ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
-ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (зазначена у квитанції про зупинення пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі);
-надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Лінева Агро» не є виробником реалізованої в адресу ПСГП Агрофірма «Горинь» барди післяспиртової сухої, а лише виступило по цій операції, як посередник.
На підставі Договору поставки №12 від 15 грудня 2017 року, що укладений між ТОВ «Лінева Агро» (Покупець) та ТОВ «Медснаб 2017» (Постачальник) визначено умови поставки барди післяспиртової сухої.
22.03.2018 року позивач придбав у ТОВ «Медснаб 2017» 16,16 тонн барди післяспиртової сухої на загальну суму 68 680,00 грн., що було оформлено видатковою накладною №7 від 22.03.2018 року.
Товар на підставі рахунку на оплату №35 від 22.03.2018 року оплачений у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №498 від 28.03.2018 року, але оплата була здійснена на іншого постачальника ТОВ «Голд Проект», (з яким також укладений Договір поставки продукції №01 березня 2018 року) на виконання вимог Договору про переведення боргу №84 від 12.03.2018 року.
За результатами співпраці ТОВ «Медснаб 2017» виписана та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна №7 від 22.03.2018 року, по першій події на-суму поставленого товару у розмірі 68 680,07 гривень.
09.02.2018 року між позивачем та ПСГП Агрофірма «Горинь» був укладений Договір поставки №090201, за умовами якого покупець на умовах поставки (самовивіз) отримує товар - барда післяспиртова суха на складі Постачальника.
22 березня 2018 року по видатковій накладній №133 ПСГП Агрофірма «Горинь» придбало 16,16 тонн барди, на суму 71 912,12 грн., даний товар вивезено зі складу постачальника - ТОВ «Медснаб- 2017» транспортним засобом покупця КАМАЗ ВО 1543 ВВ з причепом ВО 7201 ХТ, про що оформлені товарно-транспортна накладна №Р133 від 22 березня 2018 року та товарно-транспортна накладна №195 від 22 березня 2018 року. Оформлення двох товарно-транспортних накладних пов'язано з необхідністю оформлення примірника між Виробником та Посередником (ТОВ «Лінева-Агро»), з відображенням первинної вартості придбання, а також примірника між Посередником та кінцевим покупцем з відображенням вартості реалізації.
Постачальником - ТОВ «Медснаб 2017» оформлено сертифікат якості від 22 березня 2018 року.
Товар було оплачено ПСГП Агрофірма «Горинь» у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 166 від 22 березня 2018 року.
За результатами операції була виписана податкова накладна № 48 від 22.03.2018 року, в реєстрації якої відмовлено рішенням №811460/41256960 від 22 червня 2018 року.
Крім того, слід зазначити про те, що на підставі Договору поставки №74 від 01 березня 2018 року, що укладений між ТОВ «Лінева Агро» (Покупець) та ТОВ «Аркандо» (Постачальник) визначено умови поставки барди післяспиртової сухої, а саме пунктом 4.5. Договору визначені умови поставки: товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.
29 березня 2018 року позивач придбав у ТОВ «Аркандо» 16,38 тонн барди на загальну суму 69 615,06 грн., що оформлено видатковою накладною №123 від 29 березня 2018 року.
Товар оплачений у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №530 від 04 квітня 2018 року.
09 лютого 2018 року між позивачем та ПСГП Агрофірма «Горинь» був укладений Договір поставки №090201, за умовами якого покупець на умовах поставки (самовивіз) отримує товар - барда післяспиртова суха на складі Постачальника.
Постачальником - ТОВ «Аркандо» оформлений сертифікат якості від 29 березня 2018 року.
Товар оплачений ПСГП Агрофірма «Горинь» у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №189 від 29 березня 2018 року.
За результатами операції була виписана податкова накладна №60 від 29.03.2018 року, в реєстрації якої відмовлено рішенням №811458/41256960 від 22 червня 2018 року.
Враховуючи, що одним із реквізитів в товарно-транспортній накладній є вартість товару, за результатами співпраці були оформлені дві товарно-транспортні накладні, одна між позивачем та постачальником, друга між позивачем та покупцем - ПСГП Агрофірма «Горинь».
Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
З наявних у матеріалах справи письмових доказів вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №811460/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладеної № 48 від 22.03.2018 року та № 811458/41256960 від 22.06.2018 року про відому в реєстрації податкової накладеної № 60 від 29.03.2018 року стало ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, в тому числі: рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Проте, зазначений висновок контролюючого органу спростовується наявними у справі письмовими доказами, а саме: договір поставки № 090201 від 09.02.2018 року, видаткова накладена № 133 від 22.03.2018 року, товарно-транспортна накладена № Р133 від 22.03.2018 року, товарно-транспортна накладена № 195 від 22.03.2018 року, платіжне доручення № 166 від 22.03.2018 року, видаткова накладна № 144 від 29.03.2018 року, товарно-транспортна накладена № Р144 від 29.03.2018 року, товарно-транспортна накладена № 186 від 29.03.2018 року, платіжне доручення № 189 від 29.03.2018 року, договір поставки № 12 від 15.12.2017 року, рахунок про оплату № 35 від 22.03.2018 року, видаткова накладена № 7 від 22.03.2018 року, податкова накладна № 7 від 22.03.2018 року, платіжне доручення №498 від 28.03.2018 року, договір поставки продукції № 74 від 01.03.2018 року, договір про переведення боргу № 84 від 01.03.2018 року, договір поставки № 71 від 29.03.2018 року, рахунок про оплату № 71 від 29.03.2018 року, видаткова накладена № 123 від 29.03.2018 року, платіжне доручення № 530 від 04.04.2018 року, під час виконання яких позивачем і були складені податкові накладні №48 від 22.03.2018 року та № 60 від 29.03.2018 року.
Оскаржувані рішення Комісії ДФС України формально містить підставу для його прийняття, визначену Постановою № 117 а саме: ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, в тому числі: рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Також в оскаржуваних рішеннях не зазначено, якими мотивами керувалася Комісія ДФС України, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних № 48 від 22.03.2018 року та № 60 від 29.03.2018 року.
Так, в оскаржуваних рішеннях зазначається, про те що платником податків не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що по даним операціям підприємство виступило як посередник товару (барди післяспиртової сухої), що у подальшому реалізується покупцю.
ТОВ «Лінева Агро» в електронному форматі, у вигляді сканованих копій надавало податковому органу документи, що підтверджують наявність матеріально-технічної бази, кваліфікованого штату працівників, первинне придбання товару.
Однак, контролюючим органом не враховано специфіку діяльності підприємства та не взято до уваги подані, платником податків, документи.
Відтак, суд приходить висновку, що відповідачем-2 мало місце порушення вимог підпункту 201.16.1 пункту 201 статті 201 ПК України, оскільки в квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко не вказано, на підставі якого саме критерію оцінки ступеня ризиків було здійснено зупинення реєстрації податкових накладних № 48 від 22.03.2018 року та № 60 від 29.03.2018 року та не зазначено, які саме копії документів (за вичерпним переліком) пропонується надати позивачу, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.
Платник податків повинен чітко розуміти, чому реєстрацію податкової накладної зупинено, та які конкретно документи йому слід подати для її реєстрації.
У свою чергу, позивачем подані пояснення та копії документів щодо здійснення господарських операцій, по яких складено податкові накладні.
Однак, Комісією ДФС України не було надано належної оцінки первинним документам щодо здійснення господарської операції та виписаними позивачем податковою накладною №48 від 22.03.2018 року та податковою накладеною № 60 від 29.03.2018 року.
Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.
У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідач-2 не довів правомірності рішення комісії ДФС України, яка приймала оскаржувані рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №811460/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладеної № 48 від 22.03.2018 року та № 811458/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 60 від 29.03.2018 року, поданих ТОВ «Ленева Агро», а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладену № 48 від 22.03.2018 року та податкову накладену № 60 від 29.03.2018 року з дати подання їх на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю Лінева Агро, суд зазначає про таке.
Відповідно до пункту 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
-прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;
-набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;
- протягом п'яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень;
- протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.
При цьому, згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
-прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
-неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Отже, враховуючи, що ДФС України неналежно прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, обставини справи та вимоги законодавства, які регламентують реєстрацію податкових накладних фіскальним органом, суд вважає вимогу позивача щодо зобов'язання Державної фіскальної службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладену № 48 від 22.03.2018 року та податкову накладену № 60 від 29.03.2018 року, датою їх фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю Лінева Агро, такою, що підлягає задоволенню.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду;
3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частинами 1-5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу стягуються з іншої сторони лише у тому випадку, якщо професійна правнича допомога реально надавалася в справі тією особою або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.
Статтею 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076 відносить порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) до умов, що визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Але при цьому стаття 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не дає такого вибору: лише погодинна оплата, при цьому, компенсації підлягає сума за годину роботи, що не перевищує 40% мінімальної заробітної плати.
Тому не зважаючи на порядок обчислення гонорару у договорі, для визначення суми компенсації необхідно зазначати і (або тільки) вартість однієї години роботи адвоката, при цьому вартість години роботи встановлюється за згодою сторін договору, але компенсації буде підлягати лише сума, що не перевищує 40% мінімальної заробітної плати на момент надання правової допомоги, що відповідає вимогам частині другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
До переліку доказів, які необхідно подати суду, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Таким чином, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Враховуючи викладене, та те, що позивачем не надано розрахунок платної правової допомоги, який повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді, а в акті прийому-передачі наданих послуг від 31.07.2018 не відображено вартість години за певний вид послуг та час, витрачений на окрему послугу, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог частині стягнення з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 гривень.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви ТОВ «Лінева Агро», суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 205, 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Лінева Агро до відповідача 1: Державної фіскальної служби України, відповідача 2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених №811460/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладеної № 48 від 22.03.2018 року та № 811458/41256960 від 22.06.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 60 від 29.03.2018 року.
Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладену № 48 від 22.03.2018 року та податкову накладену № 60 від 29.03.2018 року, датою їх фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю Лінева Агро.
В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю Лінева Агро- відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лінева Агро частину судових витрат в розмірі 1762,00 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Лінева Агро частину судових витрат в розмірі 1762,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В ОСОБА_1