Справа № 826/15757/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 жовтня 2018 року м. Київ № 826/15757/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Стринадко О.Г., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Терещенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в місті Києві Національної поліції України, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди й розрахунку

встановив:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (ОСОБА_1) до Управління поліції охорони в місті Києві Національної поліції України (Управління поліції охорони в м. Києві), Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (УДСО при ГУМВС України в м. Києві) про:

- визнання незаконним рішення УДСО при ГУМВС України в м. Києві щодо звільнення ОСОБА_1, 1981 р.н., за порушення дисципліни;

- скасування наказу від 04.02.2014 №45 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби за порушення дисципліни за пунктом «є» статті 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- зобов'язання Управління поліції охорони в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 кошти за час вимушеного прогулу у зв'язку із незаконним звільненням з 04.02.2014 по дату прийняття рішення у справі;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді рівноцінній тій, з якої його було звільнено з УДСО при ГУМВС України в м. Києві;

- зобов'язання Управління поліції охорони в м. Києві надати направлення ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії;

- стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 3000 грн;

- стягнення на користь ОСОБА_1 кінцевого розрахунку при звільненні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в м. Києві, УДСО при ГУМВС України в м. Києві про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди й розрахунку, за пропуском строку звернення до суду залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2018 рішення суду першої інстанції скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

В судовому засіданні 22.10.2018 представником позивача подано заяву про відвід судді, в обґрунтування якої зазначено, що в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2018 головуючим суддею зазначено неправдиві відомості, судом апеляційної інстанції звернуто увагу на надання судом при відкритті провадження у справі оцінки клопотанню про поновлення строків звернення до суду та встановлено поважність причин його пропуску, а застосування частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) при прийнятті ухвали суду є безпідставним.

Представник відповідача зазначила про відсутність обставин, які б свідчили про упередженість судді та при вирішенні заяви поклалася на розсуд суду.

В свою чергу суд, розглянувши викладені у заяві обставини, заслухавши думку представника відповідача, при її вирішенні виходив з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України. Відповідно до цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Як вбачається з поданої заяви про відвід головуючого судді, перераховані представником позивача зауваження щодо порядку прийняття ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2018 зводяться до непогодження позивача з таким рішенням, а саме, зазначення у ній неправдивих відомостей та безпідставне застосування статті 123 КАС України, в тому числі і з урахуванням нової редакції КАС України.

Проте, згідно з приписами частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вказані ж обставини щодо порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, оскільки відповідно до частини першої цієї статті суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішень, - є безпідставними, оскільки представником позивача цитується лише частина наведеної правової норми.

Так, відповідно до частини першої статті 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

При цьому, відповідно до пункту 21 Розділу VІІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об'єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження) та ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи.

Тобто, як вбачається із наведених правових положень виключно ухвали про закриття провадження у справі створюють перешкоди у розгляді справи попередньо визначеним складом суду. Скасування ж за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду передбачає передачу справи для продовження розгляду раніше визначеному складу суду.

Таким чином, суд вважає, що наявність передбачених КАC України підстав для відводу судді представником позивача не обґрунтовано, як і власне судом не встановлено.

Разом з тим, частина перша статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно з пунктом 12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Отже, враховуючи висловлену позивачем та його представником за наведених обставин недовіру складу суду, створення у позивача уявлення про упередженість суду та сумнів у його безсторонності, що може потягти перешкоди у розгляді справи, суд вважає, що позбавлений можливості забезпечити об'єктивну впевненість учасника справи у безсторонності розгляду справи визначеним складом суду, а відтак, вважає, що наявні підстави для задоволення заяви представника позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 248 КАС України,

ухвалив:

Заяву представника позивача про відвід судді задовольнити.

Передати адміністративну справу №826/15757/16 для розгляду складом суду, визначеним в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Чудак