Справа № 161/12668/18
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2018-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/485/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк І.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08.08.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 29.07.2018 року відносно нього було складено постанову серії НК № 761481 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зі змісту постанови слідує, що позивач 29.07.2018 року о 09 год. 58 хв. рухаючись на 74 км. автомобільної дороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом з номерним знаком АС 1678 ВВ, під час перестроювання із однієї смуги руху в іншу (праву) не ввімкнув світловий покажчик повороту, чим порушив вимоги п. 9.2 ПДР України, тим самим скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки він не вчиняв даного правопорушення. Вказує, що інспектор поліції під час розгляду справи не врахував обставини, вказані ним особисто та свідками події, не спростував доводи, які свідчили про його невинність. Крім того, на зафіксованому відеозаписі події не вбачається порушення вищевказаної вимоги ПДР керованого ним автобуса. На підставі наведеного, просить суд скасувати винесену відповідачем постанову серії НК № 761481 від 29.07.2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

До початку розгляду справи по суті від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню. Так, факт вчинення правопорушення було зафіксовано на відеореєстраторі з автомобіля працівників поліції, де чітко видно факт не ввімкнення покажчика повороту. На вказаному відеозаписі також відображений повний розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова була винесена за результатами повного, всебічного та законного розгляду справи, а сам позивач жодним чином не був обмеженим у своїх правах (а.с. 14-16).

Крім того, від представника відповідача надійшло клопотання з проханням долучити до матеріалів справи диск з відеозаписами подій, які мали місце 29.07.2018 року о 09 год. 58 хв. на 74 км. автомобільної дороги Київ-Чоп, зафіксовані на відеореєстратор з автомобіля патрульних поліції, а також на нагрудну камеру поліцейського. На вказаних відеозаписах відображено момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення п. 9.2 ПДР України, а також процес розгляду справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 17-19).

Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 21).

Від представника відповідача також надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити у її відсутності. З урахуванням відзиву на позовну заяву та наданого відеозапису з відображенням подій з місця вчинення позивачем адмінправопорушення, просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 17-18).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.07.2018 року інспектор 3-ї роти батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_2 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія НК № 761481 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 29.07.2018 року о 09 год. 58 хв. позивач ОСОБА_1, рухався 74 км. автодороги «Київ-Чоп» на автомобілі марки VOLKSWAGEN Crafter, номерний знак НОМЕР_1, та всупереч вимог п. 9.2 «б» ПДР України, під час зміни смуги руху (перестроювання) не ввімкнув світлового покажчику повороту у відповідному напрямі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

Пунктом 9.2 «б» ПДР України передбачено, що Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не визнавав, про що зробив відповідний запис в оскаржуваній постанові (а.с. 3).

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який передував винесенню оскаржуваної постанови серії НК № 761481, ОСОБА_1 надав пояснення (письмові), копія яких міститься в матеріалах справи, та з яких вбачається, що останній у вчиненні ним вказаного правопорушення категорично заперечує, а також зазначив, що з наданого йому та оглянутого на місці події відеозапису з відеореєстратора автомобіля патрульних поліції не вбачається жодної його вини (а.с. 6).

Так, на підтвердження правомірності дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, представником відповідача було надано суду диск з відеозаписами подій, які мали місце 29.07.2018 року о 09 год. 58 хв. на 74 км. автомобільної дороги Київ-Чоп, зафіксовані на відеореєстратор з автомобіля патрульних поліції, а також на нагрудну камеру поліцейського (а.с. 19).

В судовому засіданні були переглянуті вищевказані відеозаписи, однак оскільки якість відео надзвичайно низька, у зв»язку з чим не можливо визначити номерний знак транспортних засобів, що рухалися попереду патрульного автомобіля і були зафіксовані на відеореєстратор, а тому воно не може бути належним доказом заперечень відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З аналізу вищевказаної норми законодавства слід зробити висновок, що неможливо притягнути особу до відповідальності на підставі доказів, які викликають сумніви та, в свою чергу, не встановлюють беззаперечності вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких інших доказів вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що єдиним доказом, що підтверджує вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є відеозаписи з відеореєстратора автомобіля працівників поліції та з нагрудної камери відповідача, який не може бути допустимим доказом через низьку якість зображення, що унеможливлює беззаперечно встановити вину останнього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 122, 251, 254, 286, 287 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3-ї роти батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серія НК № 761481, винесену інспектором 3-ї роти батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 28 вересня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3