Справа № 372/1774/18
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1774/18
Провадження № 2-а-47/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

В И Р І Ш И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 12.12.2017 року в звязку з тим, що це направлення є коротшим до кінцевого пункту слідування в ОСОБА_4 позивач виїхав у поїздку приватного призначення на автомобілі марки «Шевроле Лачетті», державний номерний знак GD041PM в напрямок РФ через митний піст «Бачівськ» ОСОБА_3 митниці ДФС, де при здійсненні митного контролю близько 14 год. 44 хв. 12.12.2017 року старшим державним інспектором Сухим О.О. виявлено, що позивачем пропущено строк транзитного перебування на території України його автомобіля після чого був складений протокол про порушення митних правил №0904/805000 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ч.3 ст.470 Митного кодексу України. Складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та прийнята постанова у справі про порушення митних правил є необґрунтованою, винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів, викладені обставини та підстави порушення митних правил такими, що не відповідають дійсності, а тому є незаконною і підлягає скасуванню. Просив в судовому порядку визнати протиправними і скасувати постанову про порушення митних правил №0904/80500/17 від 14.02.2018 року по справі про адміністративні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.40 МК України.

03.07.2018 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил та призначення підготовчого судового засідання.

19.07.2018 року винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та призначення по справі відкритого судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі вказавши, що позивач при складенні протоколу повідомив старшого державного інспектора митного поста «Бачівськ» ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_5, що не міг вчасно вивезти номерний знак GD041PM, в звязку з його хворобою та прийманням ліків, при вживанні яких рекомендовано утримуватись від керування автотранспортом. Позивач мав намір повернутись до ОСОБА_4 на протязі 10 днів, оскільки позивач живе та працює там перебуваючи в м. Гданськ на тимчасовому обліку з 05.12.2016 року по 02.03.2025 року, а тому вважає дії працівників митниці неправомірними, а постанова незаконною тому підлягає скасуванню.

Представник ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки при ввезені транспортного засобу на митну територію України ОСОБА_1 надав зобовязання вивезти його за межі митної території України у строки визначені ч. 1 ст.95 МК України, а саме до 01.12.2017 року, але позивачем всупереч положенням митного законодавства станом на 12.12.2017 року вивезення транспортного засобу не відбулось, що за фактом виявленого правопорушення посадовою особою ОСОБА_3 митниці ДФС у відношення до позивача складено протокол №0904/80500/17 за ознаками ч.3 ст. 470 МК України. З пояснень позивача вбачається, що причиною не вивезення транспортного засобу стала його хвороба, однак з заявами до митних органів України про продовження строку транзиту транспортного засобу марки «Шевроле Лачетті», державний номерний знак GD041PM ОСОБА_1 не звертався, а тому позивача законно і обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене ним порушення митних правил.

Представник Державної фіскальної служби ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, подала суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивачем невірно визначено Департамент організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України другим відповідачем, оскільки він не являється органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а є його структурним підрозділом та не має статусу юридичної особи. Позивач не предявлялись вимоги до Державної фіскальної служби, позовна заява оформлена з порушенням вимог ст. 160 КАС України. Вважає що підстави для визнання протиправною і скасування постанови ОСОБА_3 митниці ДВС та закриття справи відсутні, оскільки в діях позивача наявні ознаки порушення митних правил, що передбачене ч.3 ст. 470 МК України.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що являється подругою дочки позивача, яка в грудні 2017 року розповідала про його хворобу, що йому викликалася швидка допомога, він хворів з початку грудня 2017 року по 15 грудня 2017 року, і в цей час майже не вставав, приймав ліки.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволені позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.12.2017 року у відношенні позивача ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил №0904/805000/17 за ознаками правопорушення передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

Постановою ОСОБА_3 митниці ДФС України в особі виконуючого обовязки начальника ОСОБА_3 митниці ДФС ОСОБА_9 14.02.2018 року було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0904/80500/17, якою позивача було визнано винним у вчиненні порушень митних правил передбачених ч.3 ст.470 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 грн.

Так, згідно постанови 14.02.2018 року під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, а саме: ЕАІС «ДФС» та ПІК «Інспектор 2006» встановлено, що 12.12.2017 року через митний пост «Бачівськ» ОСОБА_3 митниці ДФС, громадянин України ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «Шевроле Лачетті», реєстраційний номер GD041PM, номер кузова KLANF48314К960448.

Під час проведення перевірки було встановлено, що вказаний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України відповідно до ч.1 ст. 381 МК України.

Під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу та громадянинові України ОСОБА_1 було розяснено вимоги Митного кодексу України, а саме ст.95 щодо строків транзитних перевезень, від одного до іншого митного органу.

ОСОБА_1 дане зобовязання порушив, вивозивши автомобіль «Шевроле Лачетті», державний номерний знак GD041PM за межі митної території України 12.12.2017 року о 14 год. 44 хв., чим порушив термін транзитного перевезення більш ніж на десять діб.

До матеріалів справи про порушення митних правил ОСОБА_1 додав довідку №294 виданою Обухівською ЦРЛ від 01.12.2017 року, однак інформації щодо діагнозу, який поставлений лікарями не зазначено.

15.01.2018 року ОСОБА_3 митницею ДФС направлено запит до Обухівської ЦРЛ щодо довідки №294 від 01.12.2017 року виданої ЦРЛ ОСОБА_1, з відповіді вбачається, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря невролога у період з 01.12.2017 року по 15.12.2017 року з діагнозом: загострення хронічного попереково-крижового радикулоневриту та вказано, що він відмовився від виписки листа непрацездатності, тому на його прохання видану довідку довільної форми, а також вказано, що відповідно захворювання керувати транспортним засобом ОСОБА_1 не протипоказано.

Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 статті 93 МК України визначено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний режим призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 МК України;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Статтею 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного органу доходів і зборів - 5 діб).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 21.11.2017 року ввіз на митну територію України через Волинську митницю ДФС автомобіль марки «Шевроле Лачетті», державний номерний знак GD041PM з метою транзиту, який слідував з України до РФ, що було виявлено на митному посту «Бачівськ» ОСОБА_3 митниці ДФС 12.12.2017 року, тобто більше ніж на десять діб, що призвело до перевищення встановленого ст.95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Таким чином, в діях громадянина України ОСОБА_1 вбачається перевищення встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення більше ніж на десять діб.

Посилання позивача на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 470 МК України є необґрунтованим, оскільки правопорушення, передбачене ст. 470 МК України не відноситься до триваючих правопорушень, судом не приймається виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Триваючими визнаються правопорушення які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Стаття 467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише констатує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст. 469, 477 - 485 МК України.

Не вивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.491 МК України підставою для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил.

Порушення митних правил ОСОБА_1 за ч.3 ст.470 МК України було виявлено ОСОБА_3 митницею ДФС 12.12.2017 року, під час здійснення митних формальностей було проведено аналітично-перевірочні заходи з використанням баз даних, у звязку з чим 14.02.2018 року було складено протокол про порушення митних правил № 0904/80500/17 за ч.3 ст.470 МК України.

Таким чином, адміністративне стягнення на громадянина ОСОБА_1 накладено ОСОБА_3 митницею ДФС в межах строку встановленого законодавством.

Також, суд зазначає, що оскаржувана постанова за формою відповідає Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МФУ від 02.07.2016 № 566.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на стан здоровя як підставу для звільнення від адміністративної відповідальності та висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає що фактично доведені письмовими доказами обставини свідчать про наявність захворювань позивача протягом певного часу, який не охоплює весь передбачений законом період виконання обовязків по вивезенню автомобіля з митної території України. Так, стан здоровя позивача був врахований відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки у своїх поясненнях до протоколу позивач про це зазначав. Згідно листів Обухівської центральної районної лікарні позивач з 01 по 15 грудня 2018 року перебував на амбулаторному лікуванні, йому було рекомендовано вживати певні ліки, однак медичну картку позивач вилучив із лікарні, а доказів фактичного прийняття рекомендованих лікарями ліків суду не подано. З матеріалів справи та показів свідків вбачається, що позивач дійсно хворів, однак суду не доведено неможливість керування позивачем транспортним засобом. Також суд погоджується із доводами відповідача про те, що хвороба позивача не свідчить про неможливість виконання ним передбачених законом зобовязань щодо вивезення автомобіля у інший спосіб, ніж особисте керування транспортним засобом, зокрема вивезення транспортного засобу під керуванням іншої особи, за допомогою іншого транспортного засобу тощо. Крім того, позивачем жодним чином не спростовано посилання відповідача на невиконання ним приписів ч.2 ст.95, ч.1 ст.192 МК України, п. 2.6 Порядку здійснення транзитних переміщень № 1066, позивачем не подано жодного доказу на підтвердження неможливості завчасного письмового повідомлення найближчого митного органу про неможливість своєчасної доставки ним товарів через свою хворобу в порядку, визначеному для обставин непереборної сили, або ж звернення до митного органу із повідомленням про заміну водія через свою хворобу.

Таким чином, достатніх підстав вважати відсутнім склад адміністартивного правопорушення у діях позивача суд не вбачає, а доводи позову в цій частині суд оцінює як непереконливі.

Суд вважає, що під час судового розгляду не подано належних доказів неправомірності рішення субєкту владних повноважень, позов не ґрунтується на належних і допустимих доказах та законі, а заперечення відповідача є переконливими, доведеними та ґрунтуються на матеріалах справи і чинному законодавстві, з фактичних обставин справи не вбачаються порушення законних прав та законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 76, 77, 90, 123, 241- 250, 286 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 митниці Державної фіскальної служби України, Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко