Справа № 808/1507/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 липня 2018 року (12 год. 17 хв.)Справа № 808/1507/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ВП Аккумпром (69001, Запорізька область, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, б. 22, кв. 25, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 12.03.2018, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Аккумпром» (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 12.03.2018.

Ухвалою суду від 24.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.05.2018.

У підготовчому засіданні 21.05.2018 відкладено підготовче засідання на 13.06.2018.

Ухвалою суду від 21.05.2018 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 відкладено підготовче засідання на 14.06.2018.

Ухвалою суду від 14.06.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 12.07.2018.

У підготовчому засіданні 11.07.2018 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, зокрема зазначив, що ним були надані всі необхідні документи та пояснення, що підтверджують правомірність формування податкового кредиту по взаємовідносинами з ТОВ «Фірма Міраторг». Вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення порушує права та охоронювані законом інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Аккумпром» у сфері публічно-правових відносин, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, зокрема зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин позивача з контрагентом постачальником - TOB «Фірма «Міраторг» () за червень 2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області складено акт перевірки № 17/08-01- 14-06/39996257 від 12.01.2018.

Перевіркою встановлено порушення пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від'ємного значення по рядку 21 податкових декларацій з податку на додану вартість), у розмірі 366 730 грн. у т.ч. по періодам - червень 2017 року на суму 366 730 грн.

З викладеними в акті перевірки висновками Позивач не погодився та подав заперечення на акт, за результатами розгляду якого відповідачем 05.03.2018 було відмовлено.

На підставі ОСОБА_3 перевірки № 17/08-01- 14-06/39996257 від 12.01.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області складено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.03.2018 з податку на додану вартість на суму 366 730,00 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 12.03.2018 протиправними позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Судом встановлено, що позивач за перевіряємий період мав фінансово - господарські операції з TOB «Фірма «Міраторг» ().

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «Фі рма «Міраторг» (), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до договору поставки №1 від 19.06.2017 укладеного між «Постачальником» TOB «Фі рма «Міраторг» () та «Покупцем» TOB «ВП «Аккумпром» () Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, згідно замо влень (специфікацій) поставляти Покупцеві продукцію протягом строку дії договору, поіменовані в подаль шому «товар», а «Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, приймати та оплачувати зазначений Товар. Доставка Товару здійснюється за рахунок Покупця, якщо інше не обумовлено додатковою уго дою до договору або умовами замовлення (специфікації) на товар. Приймання Товару відбувається повноважними представниками Покупця до яких сторони відно сять працюючих у Покупця працівників, якщо інше не обумовлено Покупцем в замовленні (специфікації) на товар. Дата передачі Товару фіксується в акті приймання-передачі чи накладній на товар, які підпису ються повноваженими представниками Сторін. Розрахунки за цим договором між Постачальником і Покупцем провадяться у національній ва люті України. Покупець вносить грошові кошти на поточний рахунок Постачальника...».

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем до матеріалів справи надано: видаткові накладні, договори перевезення вантажів територією України, замовлення на перевезення вантажів, товарно-транспортні накладні, паспорти якості на товар, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні., копії виробничих актів на списання сировини і матеріалів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI (далі -ПК України).

Відповідно до п. п. 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. п.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України (в редакції чинній протягом 2015-2016 років) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до п. п. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України(у редакції, чинній з 01.01.2017), об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту14.1.181пункту14.1статті1розділу ІПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1статті 193 цьогоКодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі

податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту200-1.3статті200-1цьогоКодексуна момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що реалізація готової продукції TOB «ВП «Аккумиром» - акумуляторних батарей в асортименті відображена на рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покутями та замовниками» . Основний замовник та покупець TOB «ВП «Аккумпром» у період червень 2017року - липень 2017 року є TOB «Аккумтрейд» (договір №6089 від 01.12.2016).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, використання TOB «ВП «Аккумпром» у своїй господар ській діяльності, отриманих від TOB «Фірма «Міраторг» пластин акумуляторних*05, у період червень 2017-липень 2017 у кількості 31000 кг підтверджується належними та допустимими доказами.

Щодо тверджень ДФС у акті перевірки, щодо нереальності здійснення перевезень придбаного у TOB «Фірма «Міраторг» товару, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до договору №14/04 про перевезення вантажів територією України від 14.04.2017 укла деного між «Перевізником» TOB «Петрікор Транс» () та «Замовником» TOB «ВП «Аккумпром» () в по рядку та на умовах, визначених цим Договором, Перевізник зобов'язується доставляти (перевозити) автомобільним транспортом довіреній йому Замовником (Відправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на одержання ван тажу особі (одержувачеві вантажу), а Замовник (Відправник) зобов'язується сплачувати за перевезення вантажу плату. Найменування, кількість вантажу або маса (вага), його вартість та інші умови перевезення ва нтажу за цим Договором узгоджуються Сторонами в замовлені на перевезення. Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті Ук раїни шляхом перевезення коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Перевіз ника, протягом 10-ти (десяти) банківських днів після отримання від Перевізника належним чином оформ лених рахунка-фактури, акту виконаних робіт, товарно-транспортної накладної з відміткою що отримання вантажу вантажоодержувачем, якщо в «Замовленнях на перевезення» не вказані інші умови оплати за кожне окреме перевезення.»

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) по перевезенню вантажів при транспортуванні ТМЦ від TOB «Фірма «Міраторг», документально підтверджується отримання TOB «ВП «Аккумпром» послуг з перевезення вантажів перевізника TOB «Петрікор Транс» всього на суму 10000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до облікових регістрів бухгалтерського обліку, а саме журналів - ордерів і відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 201 «Сировина та матеріали» TOB «ВП «Аккумпром», за червень 2017 документально підтверджується:

- господарські операції на загальну суму 10000,00 грн. без ПДВ по взаємовідносинам із TOB «Петрікор Транс» відображені у бухгалтерському обліку TOB «ВП «Аккумпром» у періоді складання первинних документів, а саме у червні 2017р.;

- вартість послуг з перевезення ТМЦ включена до первісної вартості оприбуткованих ТМЦ в сумі 10000,00 грн. (рах.201).

Таким чином, згідно первинних документів та облікових регістрів бухгалтерського обліку, підтвер джується отримання TOB «ВП «Аккумпром» у червні 2017 року послуг з перевезення вантажів TOB «Петрікор Транс» на загальну суму 10000,00 грн. без ПДВ при транспортуванні ТМЦ від TOB «Фірма «Міраторг».

Щодо зазначення відповідачем, що згідно інформації ГУ НП (лист ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 10.11.2017 №2126/02/01-2017) пересування автошляхами України транспортного засобу з державним номером АЕ9471ЕН в червні 2017 року зафіксовано тільки на території міста Київ, а пересування транспортного засобу з державним номером АЕ4063ХХ в червні 2017 року зафіксовано тільки на території Полтавської області. Протягом червня 2017 року в'їзд або виїзд вищевказаних транспортних засобів на територію м. Запоріжжя та Запорізької області не зафіксовано, суд вважає зазначити наступне.

Як свідчить відповідь ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 27.04.2018 № 660/04/2-2018 до «ІС «Відеоконтроль- Рубіж» вноситься інформація щодо транспортних засобів боржників на підставі виконавчих проваджень, наданими підрозділами ДВС МЮ України та на підставі постанов про оголошення в розшук, наданими правоохоронними органами. Також, до вищевказаної бази, вноситься інформація про транспортні засоби, які містяться в базі «Угон». Записи про розшукувані транспортні засоби зберігаються у ІС «Відеоконтроль-Рубіж» до зняття з обліку.

Таким чином, враховуючі, що транспортні засобі на які був наданий запит відповідачем не знаходяться у розшуку, вказана відповідь не може бути належним доказом про те, що автомобілі НОМЕР_2 та АЕ4063ХХ не пересувалися по автошляхам України в визначений час.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи відповідача є хибними і не можуть бути використані як докази при розгляді даної справи.

Оцінивши всі надані сторонами докази проаналізувавши обставини які надані сторонами докази мали підтвердити суд має зазначити, що:

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАСУ Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому за відсутності вироку суду за участі сторін справи суд не може оцінювати як докази матеріали кримінального провадження яким не надана оцінка судом в межах кримінального провадження, а також факти які може підтвердити порушення кримінального провадження щодо когось з постачальників на дату проведення перевірки чи розгляду справи судом.

До того ж так як згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Отже всі докази на які не міститься посилання в акті чи які за хронологією їх отримання створення чи отримання після складання акту перевірки не можуть вважатися доказами покладеними в основу оскаржуваного рішення ППР яке складене на підставі ОСОБА_3.

Суд також не бере до уваги докази сторін отримані в порушення норм чинного законодавства України згідно ч. 1 ст. 74 КАС України, а саме відомості та інші обставини які отриманні під час проведення перевірки працівниками податкової поліції та оперативним підрозділами ДФС так як законодавець не встановлює межі участі працівникам податкової міліції згідно ст. 78.3 ПКУ то останнім забороняється брати участь у проведенні планових та позапланових виїзних перевірок платників податків, що проводяться контролюючими органами як то вчиненням дій чи збиранням та наданням інформації.

Суд також зазначає, що згідно ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. То обставини визнанні сторонами на дату вступання Позивачем в правовідносини з власними постачальниками не підлягають доведенню, а саме:

- що позивач та його постачальники на дату розглядуваних правовідносин були платниками ПДВ,

- що вони дійсно згідно власної волі уклали відповідні договори,

- що за цими договорами дійсно здійснювалися розрахунки,

- що позивач мав на меті при укладанні договорів поставки отримати акумуляторні пластини для власної статутної діяльності щодо збірки акумуляторів та їх подальшого продажу.

- що на момент вступання в правовідносини позивача та постачальників у сторін господарських правовідносин були відсутні будь-які борги перед бюджетом.

Крім того, посилання відповідача на кримінальні провадження не можливо визнати обґрунтованим, адже в силу статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З огляду на викладене, окремі документи з матеріалів кримінального провадження за відсутності вироку, що у встановленому законом порядку набрав законної сили, не можуть вважатися доказом, на який податковий орган вправі посилатися в обґрунтування безтоварності операції.

Крім того, перелік матеріалів, які можуть бути використані посадовими особами для висновків за результатами перевірок визначено пунктами 77.8, 78.7 та 83 ПК України.

Окремі документи з матеріалів кримінальних проваджень (за виключенням судових рішень), як-то протоколи допиту учасників кримінального провадження, письмові пояснення осіб, постанови слідчих тощо не віднесені до такого переліку.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи міститься висновок експерта №280 за результатами проведення економічної експертизи від 16.04.2018, в якому зазначено, що при проведені дослідження наданих видаткових накладних, документально підтверджується отримання TOB «ВП «Аккумпром» пластин акумуляторних*05 від постачальника TOB «Фірма «Міраторг» у че рвні 2017р. всього на суму 2200380,00 грн. в т.ч. ПДВ 366730,00 грн.

При перевірці наданих видаткових накладних експертом встановлено:

- за формою та змістом: надані видаткові накладні містять обов'язкові реквізити, містять інформа цію про господарську операцію, на документах відсутні необумовлені виправлення та підчистки;

- арифметична перевірка: відхилення у зазначених в документах арифметичних підрахунках та виведених підсумках не встановлено.

Відповідно до облікових регістрів бухгалтерського обліку, а саме журналів - ордерів і відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 201 «Сировина та матеріали» TOB «ВП «Аккумпром» за червень 2017р. документально підтверджується:

- господарські операції на загальну суму 2200380,00 грн. в т.ч. ПДВ 366730,00 грн. по взаємовідносинам із TOB «Фірма «Міраторг» відображені у бухгалтерському обліку TOB «ВП «Аккумпром» у періоді складання первинних документів, а саме у червні 2017р.;

-ТМЦ «Пластини акумуляторні*05» від постачальника TOB «Фірма «Міраторг» оприбутковані у червні 2017р. згідно первинних документів у кількості 31000 кг та обліковуються на рахунку бухгалтерського обліку 201 «Сировина та матеріали» за первісною вартістю на загальну суму 1833650,00 грн;

- сума ПДВ по господарським операціям відображена на рахунку бухгалтерського обліку 6442 «По датковий кредит» на суму 366730,00 грн.

Станом на 30.06.2017 TOB «ВП «Аккумпром» заборгованість по розрахункам із TOB «Фірма «Міраторг» становить 600380,00 грн.

Таким чином, згідно первинних документів та облікових регістрів бухгалтерського обліку, докумен тально підтверджується отримання TOB «ВП «Аккумпром» у червні 2017р. пластин акумуляторних 05 у кількості 31000 кг на загальну суму 2200380,00 грн. в т.ч. ПДВ 366730,00 грн. від постачальника TOB «Фірма «Міраторг».

Щодо стягнення з Головного управління ДФС у Запорізькій області витрат на оплату послуг експерта в сумі 9700,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВП Аккумпром, суд зазначає наступне.

Відповідно до акту приймання- передачі висновку економічної експертизи від 16.04.2018, який міститься в матеріалах справи, загальна вартість послуг складає 9700,00 грн. та виконавець отримав від замовника зазначені кошти. Проте, в матеріалах справи відсутня квитанція або платіжне доручення про сплату зазначеної суми за виконану експертизу, а відтак підстави для стягнення витрат на оплату послуг експерта відсутні.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ВП Аккумпром (69001, Запорізька область, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, б. 22, кв. 25, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 12.03.2018 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 12.03.2018 по податку на додану вартість в сумі 366730 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) судовий збір у розмірі 5500,95 грн. (пять тисяч пятсот гривень 95 коп.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВП Аккумпром (69001, Запорізька область, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, б. 22, кв. 25, ).

В стягненні з Головного управління ДФС у Запорізькій області витрат на оплату послуг експерта в сумі 9700,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВП Аккумпром - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 23.07.2018.

Суддя О.В. Конишева