Справа № 2340/4212/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 жовтня 2018 року справа № 2340/4212/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

17 жовтня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

1) визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 року відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII, статті 43, частини 3 статті 51, частини 3 статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов КМУ від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та від 13.11.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» з урахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, зазначеної в довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 06.06.2018 № 32 «Про розмір додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року» та довідці «Про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії ОСОБА_1 Володимировичу» від 16.03.2018 №, протиправною;

2) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-УІІІ, статті 43, частини 3 статті 51, частини 3 статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постанов КМУ від 11.11.2015 № 988 та від 13.11.2008 № 45 з урахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, зазначеної в довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 06.06.2018 № 32 «Про розмір додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року» та довідці «Про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії ОСОБА_1» від 16.03.2018 №;

3) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області після здійснення вищезазначеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, зазначеного в довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 06.06.2018 № 32 «Про розмір додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року» та довідці «Про розмір грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії ОСОБА_1» від 16.03.2018 № провести виплату різниці між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2016 до моменту здійснення перерахунку та виплачувати таку пенсію в подальшому з урахуванням здійсненого перерахунку;

4) визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 46 та статті 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, статей 1-3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ, Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" від 21 лютого 2001 року №159 компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області строків виплати дорахованої частини пенсії ОСОБА_1 за січень-березень 2018 року, що перерахована відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-VIII, частини 3 статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постанов КМУ від 11.11.2015 № 988 та від 13.11.2008 № 45, протиправною;

5) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відповідно до частини 2 статті 46 та статті 107 Закону України від 09.07.2003 № 1058, статей 1-3 Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 провести нарахування і виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області строків виплати дорахованої частини пенсії ОСОБА_1 за січень-березень 2018 року, що перерахована відповідно до Закону України від 23.12.2015 № 900-УІІІ, частини 3 статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, постанов КМУ від 11.11.2015 №988 та від 13.11.2008 № 45;

6) визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у виплаті перерахованої пенсії ОСОБА_1 у сумі 55680,02 гривень за період з 01.01.2016 по 01.01.2018 відповідно до Законів України від 23 грудня 2015 року №900-УІІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 13.11.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», протиправною;

7) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити одноразову виплату ОСОБА_1 дорахованої пенсії у сумі 55680,02 гривень за період з 01.01.2016 по 01.01.2018 відповідно до Законів України від 23 грудня 2015 року №900-УІІІ, від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 та від 13.11.2008 № 45;

8) встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідачів подати в установлений термін, з моменту набрання рішенням законної сили звіт про його виконання.

Крім того, позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що позивач є пенсіонером та кошти, які він отримує вистачає лише для сплати комунальних платежів та забезпечення мінімального харчування тому, сплата судового збору, впливає на бюджет та рівень життя. Як доказ свого скрутного матеріального становища позивач додав: довідку про доходи, відомості з Державного реєстру фізичних - осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, копію свідоцтва про народження, довідку про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, копію свідоцтва про одруження та копію сторінок 8-11 паспорту ОСОБА_1

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши позовну заяву, суддя вважає, що вона не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України і підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Частиною 3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Так, згідно статті 2 вказаного Закону, платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Водночас, ставки сплати судового збору встановлено статтею 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої: за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2018 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 1762 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем одночасно заявлено чотири вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру.

Отже, з урахуванням зазначених положень, розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 3524 грн 60 коп.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суд зазначає таке.

В силу положень ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необгрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

В постанові Пленумі Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" вказано, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене суддя зазначає, що надані до клопотання про звільнення від сплати судового збору документи не дають достатніх підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки ним не надано суду доказів про наявність у нього субсидії на сплату житлово-комунальних послуг, інших видів державної допомоги, довідки про наявність банківських рахунків та коштів на них.

Крім того, Законом України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених в описовій частині ухвали суду.

Копію ухвали направити позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Тимошенко