Справа № 816/786/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/786/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Спаскіна О.А.

суддів: Зеленського В.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Моісеєвої К.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 (суддя С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 27.07.18) по справі № 816/786/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2018 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду відмовлено в задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Полтавській області про скасування постанови повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права. Вказує, що не був повідомлений про проведення планової перевірки у передбачені законом строки, тому мав право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу відповідно до ч.4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Крім того, зауважує, що оскаржувана постанова №3 від 05.02.2018 року прийнята з порушенням законодавства, а саме: невірно визначено норму, за якою ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, за п.2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В письмовому відзиві на апеляційну скрагу заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Головного управління Держпродспоживслужби у Полтавській області про накладення штрафних санкцій від 05.02.2018 №3 до позивача застосовано штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн. за порушення п.2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності спірної постанови Головного управління Держпродспоживслужби у Полтавській області про накладення штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

За приписами частини 3 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. (частина 4 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»)

Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». (частина 5 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» )

У разі якщо за результатами перевірки характеристик продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, орган ринкового нагляду на підставі наданих суб'єктом господарювання документів, що дають змогу відстежити походження такої продукції та її подальший обіг (зокрема договори, товарно-супровідна документація), визначає особу, яка поставила відповідному суб'єкту господарювання цю продукцію, та всіх осіб, яким цей суб'єкт господарювання поставив зазначену продукцію. (частина 12 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»)

У разі проведення перевірок характеристик продукції за підставами, визначеними у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 24 та пункті 2 частини першої статті 25 цього Закону, органи ринкового нагляду повідомляють про результати цих перевірок особам, за зверненнями яких вони проводилися.(частина 16 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»)

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів:

1) планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду;

2) позапланові:

а) за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію;

б) у разі якщо під час перевірки характеристик продукції у виробника відповідної продукції виробник доведе що:

він не вводив в обіг продукцію, що є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам;

продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності розповсюджувача (розповсюджувачів) такої продукції.

У випадках, зазначених у підпункті «б» пункту 2 цієї частини, встановлюється за ланцюгом постачання продукції особа, яка ввела таку продукцію в обіг, та особа, внаслідок дій чи бездіяльності якої продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам.

За Переліком видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд, затвердженого постановою КМ України, від 28.12.2016, № 1069, Держпродспоживслужба здійснює державний ринковий нагляд за таким видом продукції, як іграшки, щодо відповідності вимогам встановлених постановою КМУ від 11.07.2013 №515.

Згідно з Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 667 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 01.02.2018 №000004.

Вказаним актом зафіксовано факт реалізації продукції, що не відповідає встановленим вимогам, а саме: іграшка дитяча Джип "COOL SUN" (виробник Китай, імпортер не зазначений) та іграшка дитяча "Дзига" (виробник Китай, імпортер не зазначений) не відповідає вимогам технічного регламенту - на іграшці та пакуванні не зазначено: власного найменування виробника та імпортера, зареєстрованої торговельної марки (знаку для товарів і послуг) та адреси, що дають змогу їх ідентифікувати.

На дитячій іграшці потяг "Експрес" (виробник не зазначений, імпортер не зазначений) та пакуванні не зазначено власного найменування, типу, номера партії, серійного номера чи номера моделі або іншого елемента, що дають змогу її ідентифікувати.

Ані в ході перевірки, ані під час розгляду справи в суді позивачем не надано документів, які дають можливість встановити постачальника, імпортера чи виробника продукції - іграшок. За викладених обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо правомірності призначення позапланової перевірки відносно позивача.

Доводи позивача щодо необхідності застосування при перевірці правомірності призначення перевірки норм Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» спростовуються наступним.

Як вже було зазначено вище, Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції.

Відповідно до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Оскільки правовідносини, що є предметом спору у цій справі регулюються спеціальним Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», то підстави для застосування у цій справі норм Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відсутні.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності повідомлення про проведення планової перевірки на момент здійснення перевірки, колегія суддів зазначає наступне.

Територіальні органи Держпродспоживслужби проводять планові перевірки характеристик продукції відповідно до Секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються Держпродспоживслужбою в установленому порядку та опубліковуються на офіційному веб-сайті. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфери відповідальності Держпродспоживслужби та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.

Статтями Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: у частині другій статті 7, частині п'ятій статті 10, частині п'ятій та сімнадцятій статті 23 та частині другій статті 27, зазначено, що при здійсненні державного ринкового нагляду застосовуються відповідні положення Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Визначення понять "державний ринковий нагляд" та "державний нагляд (контроль)" не є тотожним.

Вимоги Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на заходи державного ринкового нагляду не розповсюджуються, а дія положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» застосовується при здійсненні заходів ринкового нагляду лише в межах законодавства про державний ринковий нагляд.

Таким чином, законодавством передбачено, що для проведення перевірки характеристик продукції достатньо пред'явити лише службове посвідчення та направлення на проведення перевірки. Пред'явлення інших документів, листів, погоджень, попереджень про проведення перевірки тощо законодавством не передбачено.

Стосовно доводів позивача, що судом першої інстанції безпідставно віднесено останнього до категорії «розповсюджувач», слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" від 15 січня 2015 року № 124 -УПІ, розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка надає продукцію на ринку України. Отже, позивач є розповсюджувачем.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної планової перевірки характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1 складено акт перевірки від 01.02.2018 №000004 та встановлено введення в обіг продукції, а саме дитячих іграшок, що не відповідають встановленим вимогам Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013 № 515. В акті перевірки характеристик продукції позивач не зазначив жодного зауваження щодо суті виявлених порушень, а тому, фактично, підтвердив їх наявність.

Відповідно до пункту 3 ст. 24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", під час проведення перевірки характеристик продукції у ФОП ОСОБА_1, було запропоновано надати документи (договори товарно-супровідна документація тощо), що містять інформацію про походження продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг.

Колегія суддів зазначає, що оскільки суб'єкт господарювання повідомив про відсутність будь-яких вищевказаних документів, відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 посилається на ч.9, 11 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", але дана норма не поширюється до законодавства про ринковий нагляд, оскільки відповідач застосовує адмініністративно-господарські санкції за факт введення в обіг продукції та діє в межах законодавства про державний ринковий нагляд.

Згідно з абз.4 ч.5 ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем складений протокол про виявлені порушення вимог ст.44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст.15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02 лютого 2018 р. за адресою: Полтавська область, Диканський район, смт. Диканька, вул. Дружби, 2 та вимоги яких нормативно-правових актів порушено також вказані у протоколі.

Приписами абз.1, абз.3 п.п.12 п.4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 04 серпня 2017 р. № 647 встановлено, що відповідач відповідно до покладених на нього завдань вживає в межах повноважень, передбачених законом, заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення до винних у таких порушеннях осіб до відповідальності згідно із законом.

Згідно з п.2 ч.2 ст.44 Закону до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виявлені під час перевірки порушення містять ознаки, визначені п.2 ч.2 ст.44 «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а постанова про накладення штрафних санкцій від 05.02.2018 №3 винесена правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 по справі № 816/786/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)О.А. Спаскін
Судді(підпис) (підпис) В.В. Зеленський Т.С. Перцова

Повний текст постанови складено та підписано 18.10.2018 р.