Справа № 1940/1456/18
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1456/18

19 жовтня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 23516,89 грн, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДФС у Тернопільській області (надалі позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 ( надалі відповідач), в якому просить стягнути податковий борг в сумі 23516,89 грн. по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначене на 05.09.2018 року о 12:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Копія даної ухвали була надіслана відповідачу листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу реєстрації місця проживання, що надана Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області: м.Тернопіль, вул.Драгоманова 4/4. Однак рекомендований лист повернувся до суду за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року розгляд справи відкладено на 02.10.2018 року у зв'язку з неявкою відповідача. Повторено виклик відповідача. Однак рекомендований лист повернувся до суду за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.10.2018 року розгляд справи відкладено на 19.10.2018 року у зв'язку з неявкою відповідача. Повторено виклик відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, причин неприбуття суду не повідомив.

У відповідності до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків.

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1. статті 36 Податкового кодексу України (надалі ПК України) платники податків зобов'язані сплачувати податки і збори порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 6.1. статті 6 ПК України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Виконанням податкового обов'язку згідно п.38.1 ст.38 ПК України є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання згідно із п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України визнається податковим боргом.

Виникнення та існування такого податкового боргу також підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: випискою з інтегрованої картки платника податку та розрахунком суми боргу.

Відповідно до пп.129.1 п.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобвязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки ( п.п.14.1.162, п.14.1 ст.14 ПК України).

Судом встановлено, що у відповідності до довідки про наявність заборгованості станом на 06.07.2018 року у ОСОБА_1 наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами в сумі 23516,89 грн. по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла у звязку із несплатою узгодженого грошового зобовязання у встановлені законом строки, а саме пеня за період з 16.03.2015 по 25.120.2017 - 23516,89 грн.

Відповідачу виставлялась податкова вимога №3246-23 від 02.03.2018 року. З часу виставлення податкової вимоги податковий борг не переривався.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.

Згідно пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому, окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Тернопільській області є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 13.02.1983 р.н.) на користь Головного управління ДФС у Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Білецька,1, ) податковий борг в сумі 23516 (двадцять три тисячі пятсот шістнадцять) грн. 89 коп. по платежу податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (пеня) на р/р 9002, код одержувача 37977726, МФО 899998, код бюджетної класифікації 11010500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення надіслати сторонам у справі.

Повне судове рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.