Справа № 0840/3096/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 жовтня 2018 року (о 16 год. 30 хв.)Справа № 0840/3096/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В. за участю секретаря судового засідання Аксьонової С.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Унмак» (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Шевченка, буд. 75) до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4); до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Соборна, 35), треті особи: Вільнянська міська рада Запорізької області (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4); ОСОБА_1 (РНОКПП 285007051, 69068, м.Запоріжжя, вул. Брюллова, 17-6) про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.07.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Унмак» (далі - позивач) до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач 1), Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач 2), треті особи: Вільнянська міська рада Запорізької області (третя особа 1) та ОСОБА_1 (третя особа 2), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача по накладенню арешту на нерухоме майно: земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0128, площа 0,8828 га, що знаходиться за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вул. Соборна (колишня Леніна), 17, що накладений у рамках виконавчого провадження ВП №.02.2013 Державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ ОСОБА_2 - номер запису про обтяження 167557 (спеціальний розділ);

2) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 443434 від 19.02.2013 11:12:27, що винесене ОСОБА_3, державним реєстратором Вільнянського районного управління юстиції, Запорізької обл. стосовно нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0128, площа 0,8828 га, що знаходиться за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вулиця Соборна (колишня Леніна), 17;

3) зобов'язати відповідача 1 зняти арешт з нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0128, площа 0,8828 га, що знаходиться за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл.,Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вул. Соборна (колишня Леніна), 17, що накладений у рамках виконавчого провадження ВП №.02.2013 Державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ ОСОБА_2 - номер запису про обтяження 167557 (спеціальний розділ).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, між позивачем та третьої особою 1 укладений договір оренди земельної ділянки 23.12.2014. У 2015 році договір оренди зареєстрований у Державному реєстрі речових прав.

12.07.2018 позивачу стало відомо, що постановою відповідача від 10.02.2013 на земельну ділянку, яка знаходиться в оренді позивача накладено арешт, в рамках виконавчого провадження щодо третьої особи 2.

Позивач вказує, що власником земельної ділянки є третя особа 1, позивач є користувачем. ОСОБА_1 ніякого відношення до земельної ділянки не має.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування арешту земельної ділянки, проте відповідач листом від 22.05.2018 повідомив, що виконавче провадження знищено.

Оскільки ОСОБА_1 не має права власності на земельну ділянку, не має на такій земельній ділянці будь-якого майна, тому відповідачем неправомірно накладений арешт на майно, яке не належить боржнику у виконавчому провадженні.

З урахуванням викладеного просить позов задовольнити.

27.08.2018 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 02.10.2018.

Представник позивача до суду не прибув, надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Інші учасники справи до суду не прибули, жодних клопотань до суду не надходило.

Відзив відповідачами до суду надано не було.

Відповідно до приписів ч.4 ст. 159 КАС України неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст. 162 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Ураховуючи вищевказане, з огляду на неявку всіх учасників справи, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження

На підставі приписів частини 13 статті 10 та частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Так, суд зазначає, що оскільки відповідачами не надано відзиву, то справа розглянута на підставі доказів, наданих позивачем.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно щодо субєкта, судом встановлено, що 19.02.2013 державним реєстратором Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області на підставі постанови відповідача 1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.02.2013 ВП№31605176 до спеціального розділу Актуальної інформації про обєкт нерухомого майна внесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 443434 від 19.02.2013 11:12:27, щодо нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0128, площа 0,8828 га, що знаходиться за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вулиця Соборна (колишня Леніна), 17. Обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, боржник ОСОБА_1 (а.с.28-31).

Таким чином, 19.02.2013 арештовано земельну ділянку за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вулиця Соборна (колишня Леніна), 17.

23.12.2014 між позивачем та Вільнянською міською радою Запорізької області укладений договір оренди землі, обєктом якого є земельна ділянка площею 0,8828 га, кадастровий номер 232150100:004:001:0128, яка розташована за адресою: вулиця Леніна, 17, Україна, м.Вільнянськ Вільнянського району Запорізької області (а.с.10-22).

Відповідно до ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 26.02.2015 вказаний договір оренди землі зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.23-24).

Таким чином, позивач є орендарем земельної ділянки, яка на момент укладання договору оренди знаходилась в арешті.

Дізнавшись про те, що орендована позивачем земельна ділянка знаходиться в арешті, 15.05.2018 позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про зняття арешту (а.с.32).

Листом від 22.05.2018 №16.15-38/11562 відповідач 1 повідомив позивача про те, що станом на 22.05.2018 ВП №31605176 вилучено із архіву та знищено, про що складений відповідний акт. Також у листі зазначено, що станом на 22.05.2018 у відділу не має відкритих виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 Також вказано, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить не боржникові, а їй, може звернутися до суду з позовом про зняття арешту. Відповідач 1 зазначив, що зняти арешт із земельної ділянки не має можливості (а.с.33).

Отримавши таку відповідь, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.15 вказаного Закону, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Судом встановлено зі змісту позову, що позивач не є стороною виконавчого провадження ВП№31605176. Відповідачем 1 вказане не спростовано.

Відповідно до приписів ч.3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності обєкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на яку відповідно до постанови відповідача 1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.02.2013 ВП№31605176 накладено арешт, знаходиться у власності Вільнянської міської ради Запорізької області та у користування позивача.

Доказів того, що боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 має будь-яке майно на земельній ділянці чи права на її користування суду не надано.

Відповідно до приписів ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина 1).

У відповідності до приписів ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Частиною 5 ст. 59 цього Закону встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З наданих доказів, судом встановлено, 10.02.2013 відповідачем 1 прийнято постанову про арешт всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1, у тому числі земельної ділянки, яка розташована за адресою: вулиця Леніна, 17, м.Вільнянськ Вільнянського району Запорізької області, Україна.

Проте, в той же час із наданих до справи доказів вбачається, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді позивача з 23.12.2014. Договір оренди землі зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на цей час на примусовому виконанні у відповідача 1 відсутні виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 Виконавче провадження №31605176 вилучене із архіву та знищено, про що складений відповідний акт.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Звертаючись до суду із позовом, позивач зокрема просив суд зобов'язати відповідача 1 зняти арешт з земельної ділянки.

Проте, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт може бути знятий за рішенням суду, то суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги.

Тому, ураховуючи вище викладені приписи Закону України «Про виконавче провадження», КАС України та обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в інший спосіб ніж просить позивач, а саме шляхом скасування арешту нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0128, площа 0,8828 га, що знаходиться за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вул. Соборна (колишня Леніна), 17, що накладений у рамках виконавчого провадження ВП №.02.2013 Державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ ОСОБА_2 - номер запису про обтяження 167557 (спеціальний розділ).

В той же час суд не вбачає підстав для задоволенню позову щодо визнання протиправними дії відповідача 1 по накладенню арешту на нерухоме майно, що накладений у рамках виконавчого провадження ВП №.02.2013 та визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, стосовно земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0128, площа 0,8828 га, що знаходиться за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вулиця Соборна (колишня Леніна), 17 з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що постанова відповідача 1 про арешт нерухомого майна у рамках виконавчого провадження ВП №31605176 винесена 10.02.2013 та на підставі такої постанови внесено рішення 19.02.2013 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Проте, позивач набув статусу користувача земельної ділянки лише 23.12.2014.

Таким чином, оскаржувані рішення та дії вчинені відповідачами до виникнення у позивача прав на земельну ділянку.

Таким чином, позивач не є особою, чиї права, свободи або законні інтереси порушені рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень.

Крім того, суд вважає, що задоволення позову шляхом скасування арешту є повним відновленням порушених прав позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачі до суду не прибули, відзив суду не надали, доводи позовної заяви належними доказами не простували.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Унмак» (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Шевченка, буд. 75) до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4), до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області (70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Соборна, 35) треті особи: Вільнянська міська рада Запорізької області (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4); ОСОБА_1 (РНОКПП 285007051, 69068, м.Запоріжжя, вул. Брюллова, 17-6) про визнання протиправними дій та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Скасувати арешт з нерухомого майна: земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0128, площа 0,8828 га, що знаходиться за адресою: Україна, 70002, Запорізька обл., Вільнянський р-н., м.Вільнянськ, вул. Соборна (колишня Леніна), 17, що накладений у рамках виконавчого провадження ВП №.02.2013 Державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ ОСОБА_2 - номер запису про обтяження 167557 (спеціальний розділ).

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Унмак» (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Шевченка, буд. 75) суму судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (, 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, в 10-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22 жовтня 2018 року.

Суддя Ю.В. Калашник