Справа № 820/11536/14
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 р. № 820/11536/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 820/11536/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 1266 від 05.06.2014 про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" за період листопад - грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства;

- визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" за період листопад-грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства, за результатами якої було складено акт № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 18.07.2014 № НОМЕР_1, прийняте щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 1266 від 05.06.2014 про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 18.07.2014 № НОМЕР_1 ґрунтується на помилкових судженнях субєкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014, а тому, є таким, що підлягає скасуванню.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 по справі № 820/11536/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 по справі № 820/11536/14, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.01.2016 по справі № 820/11536/14 залишено без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 25.05.2018 по справі № 820/11536/14 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2014, ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 26.01.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже, і винесене податкове повідомлення-рішення є законним. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

05.06.2014 податковим органом прийнято наказ № 1266 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" (код 38123047) за період листопад-грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу послугувало наступне: доповідна записка заступника начальника Західної ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області та норми п. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78. ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України.

Прийняттю даного наказу передувало:

- запит ОДПІ від 14.05.2014 № 5872/10/20-33-22-03-14/2л;

- відповідь підприємства № 30/05 від 30.05.2014, в якій на запит органу податкової служби була надана інформація та витребувані документи в повному обсязі.

Так, на підставі наказу № 1266 від 05.06.2014 року фахівцями Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" (код 38123047) за період листопад-грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства, за результатами якої 01.07.2014 складений акт за № 2261/20-33-22-03-07/32674729, де зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1306928 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 1306928 грн. за перевіряємий період.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 18.07.2014, 2014 з податку на додану вартість, яким збільшено підприємству суму грошового зобов'язання в розмірі 1306928,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 653464,00 грн.

Щодо правомірності винесення спірного наказу про проведення перевірки, суд зазначає наступне

Документальна позапланова невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" проведена відповідно до наказу Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби від 05.06.2014 р. за № 1266.

Згідно з оскаржуваного наказу від 05.06.2014 р. за № 1266, відповідач при його винесенні керувався п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1. ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, правовідносини з приводу проведення органами державної податкової служби України документальних невиїзних позапланових перевірок передбачені ст. 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

З положень ст. 79 Податкового кодексу України слідує, що рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки може бути прийняте податковим органом лише в разі існування підстав, передбачених ст. 77, 78 Податкового кодексу України.

Так, згідно пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 ПК України перевірка здійснюється, зокрема, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем направлено запит № 5872/10/20-33-22-03-14/2Л від 14.05.2014 про надання інформації та її документального підтвердження операцій по господарських відносинах за листопад, грудень 2013 року з контрагентом ТОВ "Грант Тайм", який отримано позивачем 19.05.2014.

30 травня 2014 року позивачем надано відповідь на запит податкового органу за № 30/05, в якій надано інформацію та витребувані документи в повному обсязі.

Суд звертає увагу на те, що жодних зауважень щодо надання документів в наказі податкового органу не зазначено.

Враховуючи те, що підприємством надано відповідь з письмовими поясненнями та документами в підтвердження вказаних пояснень на зазначений запит податкового органу своєчасно та в повному обсязі, суд приходить до висновку, про те, що оскаржуваний наказ та дії податкового органу по проведенню вказаної перевірки є неправомірними.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 1266 від 05.06.2014 про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" за період листопад - грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства та визнання протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" за період листопад-грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства, за результатами якої було складено акт № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014 підлягають задоволенню.

Щодо винесення спірного податкового повідомлення рішення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014, підставою для зафіксованих порушень слугував висновок податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

19 листопада 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" (покупець) та ТОВ "Грант Тай" (продавець) укладено договір № 19-11, згідно якого, продавець зобов'язується продати (передати у власність), а покупець зобов'язується купити (прийняти та оплатити) рибу (товар), найменування, асортимент, кількість та вартість якого зазначаються у видатковий накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

Виконання умов договорів підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними (а.с. 81-97 том 1), податковими накладними (а.с. 98-114 том 1), виписками по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" (а.с. 116-118 том 1), оборотно-сальдовими відомостями (а.с. 122-130 том 1), товарно-транспортними накладними (а.с. 207-223 том 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" для здійснення господарської діяльності орендує нежитлові приміщення на підставі договору суборенди, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 138-149 том 1).

В акті перевірки № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014 податковий орган зазначає, що оперативне управління ГУ Міндоходів у м. Києві до ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві надало копії допиту посадових осіб та засновників ТОВ "Грант Тай" щодо непричетності до діяльності зазначеного підприємства.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/17926/15-к від 13.07.2015 про звільнення від кримінальної відповідальності керівника ТОВ "Грант Тайм" у зв'язку з закінченням строків давності по кримінальній справі № 0000036, якого визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 212 Кримінального кодексу України.

З приводу викладеного, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2015 у справі N 761/17926/15-к визначений чітко перелік підприємств реального сектору економіки, яким використовуючи реквізити ТОВ "Грант Тайм", надавалися послуги з мінімізації податкових зобов'язань. В цьому переліку позивач відсутній. Отже, жодних фактів, які б свідчили про здійснення цим підприємством нереальної господарської діяльності саме із ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор", цією ухвалою не встановлено.

Крім того, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 18.07.2014 вказана вище ухвала суду як доказ обґрунтованості висновків щодо прийнятого рішення була відсутня.

Суд зазначає, що згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

Таким чином, недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цих контрагентів, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Така ж правова позиція зазначена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 у справі № К/800/36098/13 та від 29.01.2014 № К/9991/81114/11.

Зокрема, суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Таким чином, право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.

Також, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено.

Щодо посилань представника відповідача на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22.09.2015 року, суд зазначає, що вказана ухвала суду не відноситься до предмету доказування по цій справі, оскільки, нею встановлені обставини діяльності іншої юридичної особи, ТОВ "Агентство мерчандайзингу "Парус", контрагента ТОВ "Грант Тайм".

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обовязкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформленими з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Суд зазначає, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження взаємовідносин із ТОВ "Грант Тайм" за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", спричинили втрату ними юридичного статусу первинних документів, контролюючим органом не доведено.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, суд вважає, що документи, надані позивачем, мають всі обовязкові реквізити, зокрема, дату, місце складення документу, результат проведених робіт, підписи повноважних осіб, підтверджують реальність господарських правовідносин між позивачем та взаємовідносин із ТОВ "Грант Тайм".

За викладених обставин, суд вважає, що спірні господарські операції позивача були пов'язані з господарською діяльністю позивача, спричиняючи зміни в структурі його активів, підтверджені належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Отже, з огляду на вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтоване та правомірне формування позивачем даних податкового обліку по господарським взаємовідносинам з взаємовідносин із ТОВ "Грант Тайм".

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності викладених висновків в акті перевірки № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014, а відтак і законності винесеного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.07.2014.

Податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договору.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено реальний характер спірної фінансово-господарської операції та встановлено відсутність підстав для зменшення позивачу суми податкового кредиту.

Вищенаведене також наведене підтверджується висновком судової економічної експертизи від 03.10.2014 № 10257 у даній справі.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" (місцезнаходження - вул. Енгельса, буд. 29-А, к. 901, м. Харків, 61052, ідентифікаційний код - 32674729) до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження - просп. Науки, буд. 9, м. Харків, 61166, ідентифікаційний код - 39859805) про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати наказ Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № 1266 від 05.06.2014 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" за період листопад - грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства.

Визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Грант Тайм" за період листопад-грудень 2013 року, та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства, за результатами якої складено акт № 2261/20-33-22-03-07/32674729 від 01.07.2014.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № НОМЕР_1 від 18.07.2014 з податку на додану вартість, яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" суму грошового зобов'язання в розмірі 1306928 (один мільйон триста шість тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн 00 коп. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 653464 (шістсот п'ятдесят три тисячі чотириста шістдесят чотири) грн 00 коп.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" (ідентифікаційний код - 32674729) за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (ідентифікаційний код - 39859805) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн 08 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 жовтня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко