Справа № 263/7885/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року справа № 263/7885/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченко І.В., Блохіна А.А., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 липня 2018 р. у справі № 263/7885/18 (головуючий І інстанції Томілін О.М.), яка складене в повному обсязі 17 липня 2018року у м.Маріуполь Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по-тексту позивач) звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі по-тексту відповідач, апелянт) в якій просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 428902 від 04.06.2018 року, яке складена інспектором роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Баранец В.В. Відповідно до цієї постанови позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, зокрема, за те, що він 04.06.2018р. о 08.31год., керуючи ТЗ ДАФ, д/н НОМЕР_1, на 24 км. автодороги М29Е105 перевозив вантаж, габарити якого перевищують встановлені дозволом розміри без супроводу, а саме ширина грузу становила 3,75м., довжина 21м. Зазначеними діями ОСОБА_1 були порушені вимоги п.22.5 ПДР України, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн..

В обґрунтуванні позовних вимог позивачем зазначено, що постанова є незаконною та зазначає, що інкриміноване правопорушення він не скоював. Так, він дійсно у вказаний час перевозив вантаж - комбайн, однак, мав при собі дозвіл від 23.05.2018р., виданий відділом безпеки дорожнього руху УПП в Донецькій області зі строком дії до 20.06.2018р. Габарити вантажу відповідають вказаним у дозволі. Також вважає незаконним розгляд справи на місці без складання відповідного протоколу, а також зазначає, що інспектором поліції були порушені вимоги КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме, останній незаконно не надав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, в повному обсязі, зокрема, правом на правову допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 липня 2018 р. у справі № 263/7885/18 позовні вимоги було задоволено частково.

Постанова у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 428902 від 04.06.2018 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП - скасована. Провадження по справі - закрито. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що суб'єкт владних повноважень, в порядку ч.2 ст.77 КАС України, не надав належних доказів, вчинення позивачем правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити відмовити у задоволені позовних в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 428902 від 04.06.2018 року відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу.

Усі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 04 червня 2018 року постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 428902 від 04.06.2018 року інспектором роти 2 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Баранец В.В. було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за те, що він 04.06.2018р. о 08.31год., керуючи ТЗ ДАФ, д/н НОМЕР_1, на 24 км. автодороги М29Е105 перевозив без супроводу вантаж, габарити якого перевищують встановлені дозволом розміри (ширина 3,75м., довжина 21м.).

Тобто були порушені вимоги п.22.5 ПДР України, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Спірним по справі є правомірність винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Таким чином, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно КУпАП.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом безпосереднього факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, зокрема, не представлено віде- або фото фіксації можливого порушення правил дорожнього руху, а пояснення працівника поліції про те, що він щось бачив на власні очі, не можуть вважатися належним та неупередженим доказом такого вчинення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, який зазначив, що відповідач не довів винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, позивач надав суду дозвіл №9 НГ, виданий 03.05.2018р. відділом безпеки дорожнього руху УПП в Донецькій області зі строком дії до 20.06.2018р., на участь у дорожньому русі ТЗ, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи із вказівкою відповідного маршруту. Параметрами ТЗ вказано, зокрема, довжина 20м., ширина - 3,50м. Транспортний засіб має право рухатися без супроводу.

Частиною 1 статті 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, який дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 250, 286, 310, 315, 316, 321, 322, ч.1 ст.325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 липня 2018 р. у справі № 263/7885/18- залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17 липня 2018 р. у справі № 263/7885/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 23 жовтня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.А.Блохін