Справа № 813/4993/15
Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

17 жовтня2018 року

м. Київ

Справа №813/4993/15

Провадження №11-1201апп18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Князєва В. С.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,

перевірила наявність підстав для прийняття до провадження справи за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - Міністерство культури України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправною і скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, у якій ОСОБА_4 подано касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, а Державною архітектурно-будівельною інспекцією України - на постанову Львівського окружного адміністративного суду

від 12 грудня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - Міністерство культури України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправною і скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійсненої 25 листопада 2013 року за № ЛВ 36.

Позов мотивовано тим, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області протиправно зареєстровано оскаржувану декларацію, оскільки під час такої реєстрації не було перевірено повноту даних, зазначених у ній, та не проведено перевірку з метою визначення відповідності об'єкта будівництва проектній документації, вимогам державних будівельних норм, стандартів і правил. Позивач стверджує, що будинок АДРЕСА_1 включений до переліку пам'яток містобудування і архітектури місцевого значення Львівської області, знаходиться в межах історичного ареалу м. Львова та відноситься до об'єктів IV категорії складності відповідно до статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відтак, на думку позивача, відповідачем було порушено порядок прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що належить до IV категорії складності.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 12 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовив.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 квітня 2017 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року скасував, позов задовольнив.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідач, здійснюючи реєстрацію про готовність об'єкта до експлуатації, не здійснив перевірку відомостей, зазначених у ній, на предмет достовірності, зокрема, не перевірив правильність зазначення відомостей щодо категорії складності об'єкта. Також відповідачем не враховано положення рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 21 травня 1991 року № 280 «Про взяття під охорону держави споруд Львівської області, що мають наукову, історичну, художню та містобудівельну цінність». Суд дійшов висновку, що відомості, зазначені у декларації, не є повними, а тому реєстрація декларації є неправомірною та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_4 та Державна архітектурно-будівельна інспекція України подали касаційні скарги, в яких посилаються на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, вказують на те, що спір у цій справі підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується не стільки правомірності дій відповідача при вчиненні ним оскаржуваних дій, скільки правомірності набуття третьою особою права власності на об'єкт нерухомого майна.

Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 26 квітня 2017 року відкрив провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4

Суддя Вищого адміністративного суду України ухвалою від 04 травня 2017 року відкрив провадження за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України

від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою

від 25 вересня 2018 року призначив цю справу до розгляду.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою

від 02 жовтня 2018 року справу за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - Міністерство культури України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправною і скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Ураховуючи, що в касаційних скаргах касатори порушують питання про скасування судових рішень з підстав порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про наявність правових підстав для прийняття цієї справи до розгляду.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 травня 1988 року в справі «Екбатані проти Швеції» зазначив, що якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність «публічності» при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто.

Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суди попередніх інстанцій розглядали цю справу у відкритому судовому засіданні з повідомленням усіх учасників справи, тобто відбувся її публічний розгляд.

За приписами пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду, враховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, дійшла висновку про можливість здійснення розгляду цієї справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне поінформувати учасників справи про розгляд їх справи шляхом надіслання копій цієї ухвали.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 345, 346 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА :

1. Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи - Міністерство культури України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправною і скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, у якій ОСОБА_4 подано касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, а Державною архітектурно-будівельною інспекцією України - на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на 13 лютого 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. С. Князєв
Судді:
Н. О. Антонюк Н. П. Лященко
С. В. Бакуліна О. Б. Прокопенко
В. В. Британчук Л. І. Рогач
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська
Л. М. Лобойко