Справа № 460/2636/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
22 жовтня 2018 року м. Рівне №460/2636/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
до ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області
провизнання протиправним та скасування рішення,
До Рівненського окружного адміністративного суду, одночасно із позовною заявою, надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Державній податковій інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вчиняти дії по припиненню державної служби ОСОБА_1 (включаючи, але не обмежуючись: виданням наказу про звільнення, поданням інформації про звільнення позивачки в органи статистики, соціального забезпечення, внесенням записів про звільнення в трудову книжку позивачки, оприлюдненням в будь-якому вигляді інформації про звільнення позивачки, та інші дії, що свідчать про припинення трудових відносин з позивачкою) до вирішення справи по суті.
Обґрунтовуючи подану заяву, представник ОСОБА_1 зазначає, що реальне виконання рішення суду на користь позивачки може бути унеможливлене шляхом прийняття на робоче місце позивачки відповідачем іншої жінки, що має дитину віком до трьох років, вагітну жінку, або іншого працівника (службовця), звільнення якого заборонено чинним законодавством. Звільнення позивачки також призведе до переривання стажу державної служби. Звільнення позивачки призведе до внесення відповідних записів до трудової книжки та інших документів, подання відомостей в статистику, що створить в подальшому проблеми для карєрного зростання та працевлаштування, оскільки такі записи, незважаючи їх подальше скасування, залишаться в відповідних документах, та будуть створювати негативне враження про позивачку. Звільнення позивачки призведе до відмови в задоволенні поданого позову через неналежно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки предметом позову в такому випадку має бути вже скасування відповідного наказу про звільнення та поновлення позивачки на роботі. Тобто замість попередження незаконного звільнення та запобігання порушення незаконних прав позивачки ліквідація наслідків порушення законних прав позивачки. Таким чином представник заявника вказує, що вчинення податковим органом таких дій значно ускладнить відновлення порушених прав та інтересів позивача у справі, а тому, вказане свідчить про наявність підстав для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є безпідставною, а тому в її задоволенні необхідно відмовити, з огляду на наступне.
У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 року Пленум надав роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність підстав для забезпечення позову.
Так, судом встановлено, що 23.08.2018 ОСОБА_1 було попереджено про реорганізацію, скорочення чисельності або штату працівників державного органу та наступне вивільнення її з посади старшого державного інспектора сектору організації та проведення перевірок субєктів декларування в деклараціях про майно, доходи, витрати та зобовязання фінансового характеру управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, яку вона обіймає, 23.10.2018 (по закінченню двох місяців з моменту вручення цього повідомлення). Також було повідомлено про порядок переведення на іншу посаду до Головного управління ДФС у Рівненській області.
За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності звязку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Перевіряючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що в п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 року Пленум надав роз'яснення, згідно яких в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення
про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.
Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Таким чином, враховуючи розяснення Пленуму та спірні правовідносини, що стосуються вивільнення позивача за наслідком реорганізації, скорочення чисельності або штату державного органу, суд дійшов висновку, що забезпечивши даний адміністративний позов у спосіб визначений представником ОСОБА_1, він фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті та вийде за межі підстав забезпечення позову передбаченого статтями 150-151 КАС України.
Крім того суд зазначає, що заявник, покликаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду або суттєво його ускладнити, вказує не на дійсні, існуючі обставини, які підтверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що до моменту ухвалення рішення в справі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 з мотивів, наведених в заяві про забезпечення позову.
Керуючись статтями 150-157, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В забезпеченні позову ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зозуля Д.П.