Справа № 501/231/18
Суддя: Пушкарський Д. В.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.10.2018
Справа № 501/231/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №1763/50000/17 від 24 січня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1763/50000/17 від 24 січня 2018 року, винесену Одеською митницею ДФС України, якою ОСОБА_1 було визнаним винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої по МД №U500010/2017/007143 суми митних платежів, що складає 15142,02 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого ним судового збору (а.с.1-7). Позивач вважає зазначену постанову незаконною і протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, на підставі висновків, які є необґрунтованими та безпідставними.

Позивач надав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.81).

Відповідач був належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи (а.с.67, 80), в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2017 року співробітником Одеської митниці було складено протокол про порушення митних правил №1763/50000/17, в якому зазначено, що ОСОБА_1, як декларантом ТОВ «ТОРГОВА МЕРЕЖА «АРБЕР», при поданні до Одеської митниці ДФС МД №U500010/2017/007143 були вчинені дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів, що спричинило недобори митних платежів у сумі 5047,34 гривень, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст.485 Митного кодексу України (а.с.19-23).

24 січня 2018 року, заступником начальника митниці начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про порушення митних правил №1763/50000/17, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої по МД №U500010/2017/007143 суми митних платежів, що складає 15142,02 грн. (а.с.13-17).

У вказаній постанові зазначено, що 08 травня 2017 року між LeMеriteExportsLtd (надалі Продавець) та ТОВ «ТОРГОВА МЕРЕЖА «АРБЕР» (надалі Покупець) було укладено контракт №08/05-17 купівлі-продажу (надалі Контракт), відповідно до якого Продавець зобовязався продати Тканину, власного виробництва (надалі Товар), країна походження Індія, а Покупець зобовязався купити на умовах ФОБ Мумбаі, чи інші умови поставки визначені в інвойсі (а.с.9-12).

Відповідно до п.1.2. Контракту, Товар може поставлятися окремими партіями, кожна партія Товару супроводжується оформленням інвойсу, який являється невідємною частиною даного контракту.

Відповідно до п.6.1. Контракту, прийом Товару по якості здійснюється згідно з затвердженими зразком кожного артикулу.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до відділу митного оформлення №1 м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС з Індії на судні закордонного плавання «СМА CGM РUGЕТ» прибув товар «тканина».

ОСОБА_1, як представником (декларантом) ТОВ «ТОРГОВА МЕРЕЖА «АРБЕР», 09.10.2017 року була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «IM 40 АА» №U500010/2017/007143 та відповідний пакет документів, необхідний для митного оформлення товару.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС були надані: контракт №08/05-17 від 08.05.2017 року, коносаменти №АМС0578095 від 07.09.2017 року та №ВОМ8021139 від 06.09.2017 року, інвойс №LM/EXP/121/17-18 від 08.09.2017 року, пакувальний лист до інвойсу та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №U500010/2017/007143 та товаросупровідних документах, встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «LeMеriteExportsLtd» (Індія), а покупцем та одержувачем є ТОВ «ТОРГОВА МЕРЕЖА «АРБЕР».

Відповідно граф 31 та 33 МД №U500010/2017/007143 було заявлено товар №3 «тканини бавовняні, з поверхневою щільністю не більш як 200 г/м2, пофарбовані, полотняного переплетення, з нанесенням принта, без покриття, без просочення, завширшки 147,32 см., тканина для пошиву сорочок для власного швейного виробництва: арт. ICEBERG 32.53263-1747,25м.п. (2575,522м2) вміст бавовни 100%, щільність 106г/м2.; арт. ICEBERG 32.53263-1747,25м.п. (2574,049м2) вміст бавовни 100%, щільність 106г/м2. Країна виробник Індія. Виробник «LeMеriteExportsLtd» код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено НОМЕР_1 (ставка мита 0%).

Митні платежі за товар №3 по МД №U500010/2017/007143було сплачено в розмірі 42061,22 гривень.

09.10.2017 року під час митного контролю співробітниками митниці були відібрані зразки товару №3 для проведення лабораторних досліджень.

Згідно висновку Одеського відділу з питань експертизи та дослідженнь ДФС від 24.10.2017 року №183 та рішення відділу митного оформлення №1 м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС від 02.11.2017 року №КТ-UА-2017 заявлений за МД №U500010/2017/007143 товар №3 є: «тканина вибивна, атласного переплетення. Просочення, дублювання та покриття пластмасами відсутнє, загальна ширина 145 см. арт. ICEBERG 32.53330-1748,25м.п. (2575,522м2) вміст бавовни 100%, щільність 1013+/-2г.; арт. ICEBERG 32.53263-1747,25м.п. (2574,049м2) вміст бавовни 100%, щільність 113+/-2г/м2» у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати в товарній підкатегорії НОМЕР_2 (ставка мита 2%).

За результатами лабораторних досліджень, сума митних платежів, що підлягають обов'язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вищевказаного товару за визначеним кодом УКТЗЕД НОМЕР_2 склала 47108,56 грн., тобто різниця в нарахуванні податків склала 5047,34 гривень (згідно службової записки ВМО №1 м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС від 06.11.2017 року №5333/15-70-61-01).

Керуючись результатами вказаних лабораторних досліджень і був складений протокол та винесена постанова про порушення митних правил ОСОБА_1, за ст.485 Митного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (прямий або непрямий умисел).

Згідно до ч.8 ст.264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У відповідності до ст.266 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Отже, ст.485 Митного кодексу України, передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги, кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту диспозиції ст.485 Митного кодексу України випливає, що суб'єктивна сторона складу вказаного порушення обумовлює вчиненням декларантом умисних дій у вигляді, зокрема, заявлення неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та особливою метою - ухилення від сплати митних платежів.

Віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, згідно Митного кодексу України здійснюється митними органами з метою встановлення достовірних відомостей про товари та їх відповідності опису класифікаційних групувань УКТЗЕД.

Відповідно до ч.1,2 ст.69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

У відповідності до ч.ч.5,6 ст.69 Митного кодексу України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Таким чином, факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару, коду, визначеному в подальшому митницею, сам по собі не може являтися доказом того, що його дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів.

Декларування товару здійснювалось у відповідності до вимог ст.ст. 257, 264 Митного кодексу України на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар.

Висновок Одеського відділу з питань експертизи та дослідження ДФС щодо визначення коду товару згідно УКТЗЕД ґрунтується на тих саме відомостях про товар, що були задекларовані позивачем у митній декларації, будь-яких невідповідностей зазначених ним у декларації відомостей про товар щодо його найменування, ваги, кількості, ціни, походження, відправника та інше, під час митного оформлення не встановлено, та фактично підставою для притягнення його до відповідальності стало неправильне зазначення коду УКТЗЕД товару в поданій митній декларації.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ст.485 Митного кодексу України, передбачена відповідальність саме за заявлення в митній декларації, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, а не безпосередньо за неправильне визначення такого коду.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 року №651, графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнавання та віднесення до коду згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто, декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

При цьому, орган доходів і зборів зобов'язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов'язковим для митних цілей.

Само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Неправильне визначення коду товару згідно з УКТЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, оскільки потребувало спеціальних технічних знань, що вбачається виходячи із направлення товару митницею до відділу класифікації товарів.

Таким чином, порушення правил класифікації товарів (невірне визначення коду УКТЗЕД під час декларування) при наявності складного випадку класифікації та надання позивачем достовірних документів, достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 Митного кодексу України та не вважається порушенням митних правил.

В митній декларації у графі 31 вказаний опис товару, згідно із товаросупровідними документами. Одеською митницею ДФС не встановлено факту подання ОСОБА_1 для визначення коду товару недостовірних документів, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідної для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи.

Таким чином у відповідача не було підстав, з урахуванням ст.69 Митного кодексу України, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.260 Митного кодексу України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Згідно ч.1 статті 261 Митного кодексу України, у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Відповідно до статті 297 Митного кодексу України, у разі ввезення товарів на митну територію України суми митних платежів, нараховані органом доходів і зборів, підлягають сплаті до Державного бюджету України платником податків до або на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення, крім випадків, якщо відповідно до цього Кодексу, товари ввозяться на митну територію України із звільненням від оподаткування митними платежами.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що строк для подання додаткової декларації та, відповідно, сплати додаткових митних платежів (у разі необхідності) є безальтернативним, складає 45 днів та не може бути продовжений чи скорочений.

09.10.2017 року ОСОБА_1 було подано тимчасову митну декларацію №UA500010/2017/007164.

У зв'язку з тим, що у віднесення товарів, ввезених ТОВ «ТОРГОВА МЕРЕЖА «АРБЕР», до певних угрупувань згідно з УКТЗЕД, залежить від хімічного складу та фізичних властивостей, митним органом 09.10.2017 року були відібрані зразки товару №3 для проведення лабораторних досліджень з метою встановлення належного коду УКТ ЗЕД.

При цьому, пізніше, в цей же день, вищевказаний товар було оформлено та випущено митницею у вільних обіг на підставі тимчасової митної декларації типу «ІМ 40 ТН» №UA500010/2017/007164.

Як зазначалось вище, на підставі висновку Одеського відділу з питань експертизи та досліджень ДФС від 24.10.2017 року №183 та рішення відділу митного оформлення №1 м/п «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС від 02.11.2017 року №КТ-UA-2017, було встановлено що товар №3, задекларований за № віднесено до коду НОМЕР_2 згідно з УКТЗЕД.

З урахуванням наведених вище положень Митного кодексу України, ТОВ «ТОРГОВА МЕРЕЖА «АРБЕР» у строк до 23 листопада 2017 року (45 днів з моменту подання тимчасової декларації) зобов'язано було подати додаткову декларацію та сплатити відповідні митні платежі.

10.11.2017 року, після винесення митницею класифікаційного рішення, позивачем було подано додаткову митну декларацію типу «ІМ 40 ДТ» №UA500010/2017/007992 та сплачено на рахунок митниці різницю в нарахуванні податків в розмірі 5047,34 гривень (тобто в межах зазначеного 45-ти денного строку), митні платежі до Державного бюджету України були сплачені в повному обсязі, що додатково підтверджує факт відсутності ухилення позивача від сплати митних платежів.

Також слід зазначити, що відповідно до оскаржуваної постанови, заступник начальника митниці начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС, ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, установив: «…04.10.2017 року співробітниками Одеської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил №1763/50000/17 у звязку з вчиненням гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України

Як зазначено в адміністративному протоколі про порушення митних правил №1763/50000/17 підставою для його складання стало наступне…».

Суд звертає увагу, що протокол про порушення митних правил №1763/50000/17 не складався 04.10.2017 року, тому не зрозуміло на підставі саме якого протоколу виносилась оскаржувана постанова і саме якими даними керувався ОСОБА_2 при її винесенні.

Відповідно до положень, визначених ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; укладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про недоведеність протиправності дій ОСОБА_1 та наявності в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, а постанова в справі про порушення митних правил №1763/50000/17 від 24.01.2018 року винесена без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та правильної кваліфікації вчиненого правопорушення, без доведення наявності умислу на вчинення такого діяння та наявності мети, зазначеної у ст.485 Митного кодексу України, із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п.3 ч.1 ст.8 Митного кодексу України, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обовязків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням зібраних у справі доказів, та встановленого КАС України обов'язку доведення правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів того, що у діях позивача є ознаки порушення митних правил та він повинен нести відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Керуючись ст.ст.242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1763/50000/17 від 24 січня 2018 року, винесену Одеською митницею Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.485 Митного Кодексу України та закрити провадження у справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Одеської митниці ДФС Державної фіскальної служби України.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя