Справа № 463/4982/17
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4982/17
Провадження № 2-а/463/62/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 12/8 від 16.06.2017р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152-1 КУпАП, закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.06.2017р. відповідач виніс відносно нього оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн. Згідно цієї постанови, правопорушення проявилось в тому, що він 18.04.2017р. не оплатив вартість години з 11.40 год. до 12.40 год. перебування належного йому транспортного засобу Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 на майданчику для паркування на пл. Міцкевича у м. Львові. Вважає таку постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, завжди оплачує стоянку свого автомобіля на платних майданчиках для паркування, в т.ч. на пл. Міцкевича у м. Львові, де у нього власне офісне приміщення і де припарковує свій автомобіль щодня. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач виніс оскаржувану постанову у його відсутності, на повідомивши своєчасно про місце і час розгляду справи. Крім того, посадовою особою не складався протокол про адміністративне правопорушення і відсутні будь-які докази вчинення ним адміністративного правопорушення, що в сукупності, на його думку свідчить про незаконність оскаржуваної постанови, через що просить її скасувати.

Також, просить поновити строк для звернення до адміністративного суду, оскільки про оскаржувану постанову дізнався 05.10.2017р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

В судове засідання позивач не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не подав, проте скерував до суду копії документів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, долучивши докази направлення таких документів позивачу. Заявою до суду справу просить слухати у відсутності представника позивача. Проти обґрунтованості позову заперечує та в його задоволенні просить відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що строк звернення до адміністративного суду підлягає поновленню, а позов належить залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова винесена відповідачем у відсутності позивача, і така надсилалась засобами поштового звязку 16.06.2017р.

Належного підтвердження про отримання позивачем оскаржуваної постанови відповідач не надав, у звязку з чим слід надати віри поясненням позивача про те, що останній дізнався про існування такої постанови 05.10.2017р. в органах виконавчої служби.

У звязку з цим, причини пропуску строку звернення до суду слід визнати поважними, і як наслідок, поновити такий строк.

З постанови серії № 12/8 від 16.06.2017р., копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.4), вбачається, що позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 136 грн., у звязку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що останній 18.04.2017р. при паркуванні транспортного засобу марки Тойота д.н.з. НОМЕР_1 на майданчику для паркування на пл. Міцкевича у м. Львові не сплатив за послуги паркування у період з 11.40 год. по 12.40 год. в розмірі 6 грн.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Питання організації та порядку надання послуг із зберігання транспортних засобів (автомобілів, автобусів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, мопедів та причепів), що належать громадянам та юридичним особам, а також транзитних транспортних засобів, що здійснюють міжміські та міжнародні перевезення, організація та порядок надання яких встановлені Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 № 115 «Про затвердження Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках» (зі змінами) у м. Львові регулюються Положенням про паркування транспортних засобів у м. Львові, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 1072 від 29.12.2011р.

Відповідно до пп. 7.1.2-7.1.4 п. 7.1 цього Положення, користувач зобовязаний сплатити плату за паркування за прогнозований період стоянки транспортного засобу на майданчику для платного паркування; розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ та забезпечити його видимість для перевірки; після закінчення часу паркування, за який сплачено, на протязі 10 хвилин звільнити місце паркування або, при необхідності продовження терміну паркування, здійснити нову оплату коштів згідно з підпунктом 7.1.2 та 7.1.3 цього Положення.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_2 (а.с.40), останній підтвердив, що 18.04.2017р. з 11.40 год. до 12.40 год. на майданчику для паркування на пл. А. Міцкевича у м. Львові було припарковано автомобіль Тойота, д.н.з. НОМЕР_1, а на лобовому склі не було документу про сплату за паркування.

Факт перебування автомобіля на вказаній стоянці 18.04.2017р. не заперечується самим позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з тим, попри доведений факт перебування автомобіля на стоянці та наявності письмових пояснень свідка про відсутність оплати за період з 11.40 год. по 12.40 год., позивач у справі не долучив жодного доказу про виконання ним вимог пп. . 7.1.2-7.1.4 п. 7.1 Положення про паркування транспортних засобів у м. Львові.

Відповідно до долучених відповідачем копій документів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, після виявлення правопорушення 27.04.2017р.на адресу позивача було направлено повідомлення про складення протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.41). Докази направлення цього повідомлення також долучено до матеріалів справи (а.с.42), а сам протокол про адміністративне правопорушення складено посадовою особою ЛКП «Львівавтодор» 16.05.2017р. (а.с.37), який направлено на адресу позивача 16.05.2017р. (а.с.43, 44). При цьому, як зазначено у цьому протоколі, складений на основі пояснень свідка ОСОБА_2 і до нього долучено фотознімки з місця події (а.с.38, 39), на яких видно не лише дату проведення фотозйомки 18.04.2017р., але й годину 11.38.31 год. та 11.38.09 год.

В подальшому, на адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві відповідачем двічі направлялись повістки про виклик на засідання адміністративної комісії (а.с.35).

На думку суду вказані обставини в сукупності доводять вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та крім цього, вказують на дотримання відповідачем норм матеріального і процесуального права під час процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, позивач помилково вважає, що постанова є незаконною та винесена з порушенням норм процесуального права. Діючи в межах та у спосіб, визначених чинним законодавством, після виявлення правопорушення, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з врахуванням вимог як матеріального так і процесуального права, внаслідок чого, правові підстави для визнання протиправною та скасування такої постанови і закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246, 268, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 251, 254, 256, 258, 268, 279, 288, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Постанову адміністративної комісії Личаівської районної адміністрації Львівської міської ради № 12/8 від 16.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: Леньо С. І.