Справа № 1340/4301/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4301/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Львівського комунального підприємства «№ 504» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Львівського комунального підприємства «№ 504» про стягнення до бюджету коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в загальній сумі 208809,41 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний податковий борг за платежем податок на додану вартість. Це податкове зобовязання самостійно визначене платником податків шляхом подання податкових декларацій, а також визначене фіскальним органом шляхом винесення податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 19.02.2018. Це зобовязання відповідач не сплатив у встановлені законом строки, тому вони набули статусу податкового боргу.

Ухвалою від 21.09.2018 суддя відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у пятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог. На підставі частини одинадцятої статті 126 КАС України вважається, що ухвала про відкриття провадження вручена відповідачу належним чином, оскільки скеровані за його зареєстрованим місцем проживання процесуальні документи суду повернулися на адресу суду з відміткою органу поштового звязку «інші причини». Відповідач не надіслав суду відзив на позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач повідомив суд, що підтримує позовні вимоги повністю, сума заборгованості не змінилася, просить розглянути справу без участі його представника. Представник відповідача в судове засідання не прибув, вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. З огляду на ці обставини суд на підставі частини девятої статті 205 КАС України ухвалив завершити розгляд справи та постановити рішення суду 23.10.2018 в порядку письмового провадження.

Суд зясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Львівське комунальне підприємств «№ 504» (ідентифікаційний код 20822365) створене Львівською міською радою та зареєстроване як субєкт господарювання 16.05.2002, що підтверджується відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9-13).

Згідно з довідкою (а.с.14) ЛКП «№ 504» має відкриті рахунки в банківських установах.

Податковий борг відповідача по податку на додану вартість станом на 15.06.2018 становить 208809,41 грн., в т.ч. 131984,39 основного платежу, 76585,72 грн. штрафних санкцій та 239,30 грн. пені. Це податкове зобовязання відповідача виникло внаслідок несплати узгоджених грошових зобовязань, які визначив контролюючий орган у податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_1 від 19.02.2018 на суму 76585,75 грн. (а.с. 29), а також відповідно до самостійно поданих відповідачем поданих податкових декларацій з податку на додану вартість (а.с. 19-28):

- від 17.12.2017 на суму 46291 грн., при цьому відповідач сплатив частину визначеного ним грошового зобовязання, залишок становить 37350,39 грн.;

- від 18.01.2018 на суму 32753 грн;

- від 19.02.2018 на суму 39350 грн.,

- від 16.03.2018 на суму 20222 грн.,

- від 19.04.2018 на суму 2309 грн.

Відповідно до довідки ГУ ДФС у Львівській області від 19.06.2018 №34542/10/13-01-17-05-10 станом на 15.06.2018 року податковий борг відповідача по податку на додану вартість становить 208809,41 грн. (а.с. 15). Стан розрахунків відповідача з бюджетом відображено в інтегрованій картці платників податків (а.с.35-47).

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України).

Згідно з пунктом 87.1. статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1. статті 20 ПК України).

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2. статті 95 ПК України).

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

на підставі долучених до справи доказів суд встановив, що станом на 15.06.2018 податковий борг ЛКП « 504» по податку на додану вартість становить 208809,41 грн. З метою спонукати платника податків сплатити податковий борг контролюючий орган надіслав йому податкову вимогу № 2490-25 від 19.11.2014, нові вимоги на підставі пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України не надсилалися. Відповідач податковий борг в сумі 208809,41 грн. не сплатив, заборгованість перед бюджетом станом на дату розгляду справи залишається непогашеною. З огляду на це суд вважає позовні вимоги Головного управління ДФС у Львівській області обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 251, 255, 258, 262, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Львівського комунального підприємства «№ 504» (79038, Львівська область, місто Львів, вул. Пасічна, буд. 64, ідентифікаційний код 20822365) у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків цього платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, до відповідного бюджету кошти на погашення податкового боргу у загальній сумі 208809 (двісті вісім тисяч вісімсот девять) гривень 41 коп.

Судові витрати не розподіляються.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.