Справа № 820/5215/17
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 р. № 820/5215/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

за участі:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкову вимогу № 9713-17 від 31.07.2017 року ГУ ДФС у Харківській області про сплату ОСОБА_2 податкового боргу зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування за 2016 рік у сумі 31088,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкову вимогу № 9713-17 від 31.07.2017 року ГУ ДФС у Харківській області винесена, на думку позивача, без врахування приписів чинного законодавства.

Відповідач, ГУ ДФС у Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області подано податкову декларацію про майновий стан і доходи (для громадян та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність) № від 23.01.2017 року, у якій було задекларовано податок на доходи фізичних осіб у сумі - 31122,00 грн. та військовий збір у сумі - 9336,00 грн.

03.02.2017 року позивачем було подано до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області заяву, в якій просив вирішити питання відстрочення податкових зобовязань зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 3112200 грн. та військового збору у сумі 9336,00 грн. до моменту прийняття остаточного рішення Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі № 641/4566/16-ц.

Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на заяву позивача відповіла листом №2941/10/20-33-17-42 від 20.02.2017 року, яким повідомила, що у заяві щодо надання відстрочення грошової зобовязання не зазначено, які саме обставини є підставою для відстрочення грошових зобовязань, згідно переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин №1235 від 27.12.2010 року.

26.04.2017 року позивачем подано заяву до Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, в якій керуючись ст. 100 ПК України, просив вирішити питання відстрочення податкових зобовязань зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 31122,00 грн., та військового збору - 9 336,00 грн. до моменту прийняття остаточного рішення Комінтернівським районним судом м. Харкова у справі № 641/4566/16-ц.

Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на заяву позивача відповіла листом №7513/10/20-33-17-42 від 18.05.2017 року, яким повідомила, що у заяві щодо надання відстрочення грошової зобовязання не зазначено, які саме обставини є підставою для відстрочення грошових зобовязань, згідно переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України „Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин №1235 від 27.12.2010 року.

Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Харківській області винесено податкову вимогу № 9713-17 від 31.07.2017 року на суму 31088,00 податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

06.10.2017 року позивачем подано скаргу про скасування податкової вимоги до Державної фіскальної служби України, в якій просив скасувати як передчасну податкову вимогу № 9713-17 від 31.07.2017 року Головного управління ДФС в Харківській області про сплату платником податків ОСОБА_2 податкового боргу зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються за результатами річного декларування за 2016 рік у сумі 31088,00 грн.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 179.7 статті 179 ПК України визначено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Так, позивачем не було сплачено самостійно задекларовані суми у визнаний податковим законодавством термін, а саме п. 179.7 ст.179 ПК України.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Крім того, пунктом 56.11 статті 56 ПК України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З огляду на наявну у позивача заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, суд вважає, що контролюючий орган мав правові підстави для винесення оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкову вимогу № 9713-17 від 31.07.2017 року Головного управління ДФС у Харківській області винесено правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а тому така вимога скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (вул. Антокольського, буд. 29, м. Харків, 61020) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про скасування податкової вимоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 22.10.2018 року.