Справа № 463/5970/17
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/5970/17
Провадження № 2-а/463/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління ПФ України м. Львова, правонаступником якого є Головне Управління ПФ України у Львівській області. Зміст позовних вимог у встановленому законом порядку двічі уточнював, та в кінцевому просить ухвалити рішення, яким:

визнати протиправними обрахунки його страхового стажу (повного) коефіцієнту страхового стажу та понаднормового стажу, які були зроблені органами ПФ України за наслідками розгляду його заяви від 14.07.2015р. щодо переводу з одного виду пенсії на інший, оскільки ці обрахунки були виконані з порушенням норм чинного законодавства України, а саме ч. 2 ст. 24, абз. 1 ч. 3 ст. 45, п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», абзацу першого п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФ України № 22-1 від 25.11.2005р. в редакції постанови правління ПФ України № 13-1 від 07.07.2014р. та скасувати ці обрахунки як такі, що виконані з порушенням зазначених норм чинного законодавства України;

на підставі положень ч. 2 ст. 24, абзацу 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», абзацу першого п. 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зобовязати відповідача зарахувати його страховий стаж (повний) 65 років 9 місяців 15 днів станом на 11.01.2017р. (41 рік 7 місяців 7 днів станом на 31.12.1991р. та додатковий страховий стаж 24 роки 2 місяці 8 днів, набутий за період його трудової діяльності з 01.01.1992р. до 11.01.2017р.);

на підставі п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зобовязати відповідача зарахувати його понаднормовий стаж 40 років станом на 11.01.2017р. (65 повних років страхового стажу мінус 25 років мінімального стажу, який відповідає вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (20.06.1990р.);

зобовязати відповідача невідкладно зробити перерахунок його пенсії на засадах зарахованого страхового стажу (повного) 65 років 9 місяців 15 днів та понаднормового стажу 40 років;

стягнути з відповідача на його користь заборгованість, яка виникла внаслідок протиправної щомісячної недоплати частки трудової пенсії за весь час з дати переводу його на пенсію за віком 14.07.2015р.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 20.06.1990р. на підставі ст. 63 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР» йому призначено державну трудову пенсію за вислугу років. 14.07.2015р. звернувся до Управління ПФ в Шевченківському районі м. Львова з заявою щодо переводу з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Управління ПФ в Шевченківському районі м. Львова відповідно до постанови КМУ 988 від 21.12.2016р. реорганізоване шляхом злиття у Личаківське обєднане управління ПФ України м. Львова. Останнє, в свою чергу, відповідно до постанови КМУ № 821 від 08.11.2017р. реорганізоване шляхом злиття у Головне управління ПФ у Львівській області, який відповідно, є правонаступником як Управління ПФ в Шевченківському районі м. Львова так і ОСОБА_3 обєднаного управління ПФ України м. Львова.

ОСОБА_3 УПФ України м. Львова від 29.05.2017р. був проінформований про розгляд його звернення від 17.05.2017р. щодо страхового стажу, який враховано для обчислення пенсії, згідно з яким при переводі на пенсію за віком її було обчислено з урахуванням страхового стажу 47 років 3 місяці 18 днів до 30.06.2015р. Вважає, що підрахунок страхового стажу при переводі його з одного виду пенсії на інший і який проведено відповідачем є невірним. Згідно матеріалів його пенсійної справи, станом на 31.12.1991р. його загальний стаж роботи складав 41 рік 7 місяців 7 днів (499 повних місяці і коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 становив 0,56138), а понаднормовий стаж становив 16 років з урахуванням того, що на час призначення пенсії мінімальний трудовий стаж становив 25 років для чоловіків. Оскільки пенсія за віком йому не призначалась, а його заява від 14.07.2015р. стосувалась виключно переводу з одного виду пенсії на інший, вважає, що його підсумковий загальний страховий стаж за увесь період трудової діяльності, від якого безпосередньо залежить розмір пенсії після переводу повинен складатись з двох частин, кожна з яких обчислюється згідно з нормами законодавства, яке було чинне у відповідний період. Зокрема, у незмінному виді має бути врахований загальний трудовий стаж 41 рік 7 місяців 7 днів станом на 31.12.1991р. та додатковий страховий стаж за період його трудової діяльності з 01.01.1992р. до 11.01.2017р. 24 роки два місяці 8 днів. Крім того, оскільки йому жодного разу не проводився перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період страхового стажу після призначення пенсії, то і при розрахунку його понаднормового стажу при переводі з одного виду пенсії на інший до понаднормового стажу 16 років, який існував станом на 31.12.1991р. відповідачу слід було долучити додатково набутий страховий стаж за період подальшої його трудової діяльності після 31.12.1991р., тобто ще 24 роки.

Натомість, посадові особи відповідача при переводі його з одного виду пенсії на інший протиправно вибірково застосували ті норми Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які притаманні у випадку первинного звернення особи із заявою щодо призначення пенсії за віком після набрання чинності цим Законом. Такі дії вважає протиправними і для захисту порушених прав звернувся до суду з даним позовом.

На позовну заяву, а також на заяви про уточнення позовних вимог відповідач скеровував відповідні відзиви, до яких долучив докази їх направлення позивачу і які по суті є тотожними. Проти обґрунтованості позову відповідач заперечує. За період з 20.06.1990р. по 14.07.2015р. позивач одержував пенсію за вислугу років як працівник льотного складу. Пенсію було обчислено з урахуванням стажу за вислугу років 36 років 9 місяців 18 днів при загальному стажі 41 рік 7 місяців 7 днів до 31.12.1991р. При цьому, стаж за вислугу років був врахований з урахуванням кратності, зокрема за період з 21.06.1973р. по 31.12.1973р. з кратністю 1,5, а з 01.01.1974р. по 31.12.1991р. з кратністю 2,0. Така кратність в обчисленні стажу застосовується виключно для обчислення пенсії за вислугу років. При призначенні пенсії за віком зазначені періоди зараховано до страхового стажу позивача календарно, що відповідає вимогам чинного законодавства. В свою чергу, позивач подав заяву від 14.07.2015р. про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з долученням документів про стаж після 31.12.1991р. Згідно цієї заяви та долучених документів позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», який діяв на момент переведення. Згідно цього закону, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Тому, вважає, що пенсія за віком обчислена та виплачується у відповідності з чинним законодавством і в задоволенні позову просить відмовити.

На такі відзиви позивач надав відповіді, долучивши докази надання цієї відповіді позивачу. Вказує на необґрунтованість позиції відповідача щодо обрахунку страхового стажу календарно при переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач не спростував наявності у нього понаднормового стажу 16 років станом на 31.12.1991р., який слугував багаторічною підставою для нарахування йому щомісячної доплати до пенсії за вислугу років аж до переведення його на пенсію за віком.

Відповідач в свою чергу скерував до суду письмові заперечення, до яких долучив докази їх направлення позивачу і в яких зазначає, що кратність в обчисленні страхового стажу застосовується виключно при призначенні пенсії за вислугу років, а при призначення пенсії за віком страховий стаж обчислюється календарно. Крім того, при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший застосовувався чинний на той час закон, а саме ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, дав пояснення, аналогічні тим, що зазначені в позовній заяві та відповідях на відзив. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2, повноваження якої підтверджуються належною довіреністю від 09.02.2018р. в судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечила з підстав, викладених у відзивах та письмових запереченнях. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 244 КАС України суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з 20.06.1990р. по 14.07.2015р. позивач одержував пенсію за вислугу років як працівник льотного складу. Пенсію було обчислено з урахуванням стажу за вислугу років 36 років 9 місяців 18 днів при загальному стажі 41 рік 7 місяців 7 днів до 31.12.1991р. При цьому, стаж за вислугу років був врахований з урахуванням кратності, зокрема за період з 21.06.1973р. по 31.12.1973р. з кратністю 1,5, а з 01.01.1974р. по 31.12.1991р. з кратністю 2,0.

ОСОБА_4 обставини сторонами визнаються та відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України не підлягають доказуванню.

Відповідно до заяви позивача від 14.07.2015р., копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.29), останнього було переведено з одного виду пенсії пенсії за вислугу років, на інший вид пенсії за віком.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ за цим законом призначалися наступні види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

ОСОБА_4 прийнято 05.11.1991р. та введено в дію згідно постанови Верховної ОСОБА_5 України № 1931-ХІІ від 06.12.1991р. поетапно, а саме з 01.01.1992р. в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону, а з 01.04.1992р. в повному обсязі.

Пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 51 цього Закону встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

З 1 січня 2004 року набрав чинності ОСОБА_4 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі ОСОБА_4 № 1058), який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 1 січня 2004 року ОСОБА_4 № 1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно положень статті 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058, Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Пунктом 15 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 було визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 13 грудня 2005 року, внесено зміни до пункту 15 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, доповнено його абзацами другим і третім такого змісту: «Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Погашення заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що виникла до 1 січня 2004 року і не погашена в установленому законом порядку, здійснюється відповідно до статті 106 цього Закону».

На теперішній час діє редакція пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до якого до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058 в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В подібній, проте не аналогічній адміністративній справі № 21-1000а15, Верховний Суд України в постанові від 23.06.2015р. зазначив, що відносно особи, яка після призначення пенсії за вислугу років з часом виявила бажання перейти на пенсію за віком слід проаналізувати законодавство, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, для того, аби зясувати, чи мав позивач право на призначення пенсії за віком з урахуванням пільгового (кратного) обчислення періоду служби.

Вище уже зазначалось, що пенсія за вислугу років позивачу призначена 20.06.1990р., а вислуга років для призначення такого виду пенсії за період з 21.06.1973р. по 31.12.1973р. та за період 01.01.1974р. по 31.12.1991р. розраховувалась з урахуванням кратності як працівнику льотного складу.

Закон СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» прийнятий 15.05.1990р. При цьому, вводився в дію цей ОСОБА_4 згідно ОСОБА_5 Верховної ОСОБА_5 СРСР «Про порядок введення в дію Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» № 1481-І від 15.05.1990р., а саме, поетапно, з 01.10.1990р., 01.01.1991р. та з 01.01.1992р.

У звязку з цим, твердження позивача про те, що його пенсія призначена відповідно до ст. 63 Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» є невірним, оскільки на час призначення йому пенсії такий закон не був введений в дію.

До 1 січня 1992 року питання пенсійного забезпечення було врегульовано Законом СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956р., статтею 2 якого було визначено, що державні пенсії за цим Законом призначаються:

а) по віку;

б) по інвалідності;

в) у звязку з втратою годувальника.

Крім того, як передбачалось в ст. 58 цього Закону, пенсії за вислугу років, встановлені постановами Уряду СРСР для окремих категорій спеціалістів (учителів, медичних працівників, та інших), призначених до введення в дію цього Закону, зберігаються. ОСОБА_6 СРСР доручено визначити порядок подальшого призначення та виплати пенсій за вислугу років.

На виконання вимог цієї норми ОСОБА_5 ОСОБА_6 СРСР № 1412 від 11.12.1987р. введено пенсії за вислугу років для працівників, які здійснюють управління повітряним рухом і аеродромне технічне обслуговування повітряних суден, а також затверджено Положення про порядок призначення та виплати пенсії за вислугу років окремим категоріям працівників цивільної авіації та льотно-випробного складу, яке було чинним на момент призначення пенсії позивачу.

Розділом V цього Положення визначено порядок обчислення вислуги років, який, відповідно до змісту п. 16 Положення, обчислюється саме для призначення пенсій за вислугу років, а не будь-яких інших видів пенсій, передбачених ст. 2 Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956р., який також не передбачав права на пільгове обчислення страхового стажу окремим категоріям працівників цивільної авіації та льотно-випробного складу при призначенні пенсії по віку.

В подальшому, постановою КМУ № 418 від 21.07.1992р. затверджено інший Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу та відповідно до п. 5 цього Порядку, строки вислуги років працівників льотного складу за період роботи до 1 січня 1992 р. обчислюються за правилами, що діяли до зазначеної дати.

ОСОБА_4 в сукупності свідчить про те, що при переведенні позивача з одного виду пенсії за вислугу років, на інший за віком, право на пільгове (кратне) обчислення страхового стажу за останнім не зберігається, оскільки законодавство, чинне на час призначення позивачу пенсії (20.06.1990р.) не передбачало можливості пільгового обчислення періоду страхового стажу для призначення пенсії по віку для працівників льотного складу. У звязку з цим, відповідач правомірно провів зарахування страхового стажу в календарному, а не пільговому (кратному) порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України № 1058 в редакції, чинній на момент переведення позивача з одного виду пенсії на інший, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

В свою чергу, за змістом п. 4-1 «Прикінцевих положень» Закону № 1058, для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії:

мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу;

збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» набрав чинності 01.10.2011р., а згідно долучених копії розпоряджень, з 01.10.2011р. (а.с.18), 01.12.2011р. (а.с.19), 01.01.2012р. (а.с.20), 01.03.2012р. (а.с.21), 01.04.2012р. (а.с.22), 01.05.2012р. (а.с.23), 01.12.2012р. (а.с.24) розмір пенсії позивача перераховувався.

Крім того, відповідно до розпорядження від 20.07.2015р. (а.с.25), останній перерахунок проводився 01.01.2013р.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» в редакції, чинній на момент переведення позивача з одного виду пенсії на інший, дія положень, передбачених абзацами вісімдесят першим вісімдесят третім підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, поширюється на пенсіонерів, яким після набрання чинності цим Законом пенсія призначатиметься, а також перераховуватиметься з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

В свою чергу, абзацами вісімдесят першим вісімдесят третім підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону абзаци перший і другий частини першої статті 28 викладено в новій редакції тій, якою керувався відповідач при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону України № «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону № 1058.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 1 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону №1058 і саме за умовами цього Закону визначається розмір пенсії за віком під час переведення.

Відповідно до листа ОСОБА_3 обєднаного Управління ПФ України м. Львова (а.с.11-12), на підставі заяви позивача від 14.07.2015р. про переведення з одного виду пенсії на інший її розмір обчислено з урахуванням страхового стажу 47 років 3 місяці 18 днів до 30.06.2015р. (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року 1,35 0,63788) та заробітної плати 3531,74 грн. яка визначена за 12 місяців за період з 01.06.1989р. по 31.05.1990р. згідно неявної у пенсійній справі довідки від 20.06.1990р. № 80, виданої Львівським обласним Авіаспортклубом ДТСААФ з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007р. 1197,91 грн. та індивідуального коефіцієнта заробітної плати 2,94825.

З огляду на зазначене, положення п. 4-1 «Прикінцевих положень» Закону № 1058 на правовідносини позивача не поширюються, адже в процесі його переведення з одного виду пенсії на інший розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону № 1058, тобто в такому самому порядку, як при призначенні такого виду пенсії.

Відтак, суд приходить до висновку, що при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший положення чинного законодавства відповідачем не порушенні, що відповідно, виключає можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 244, 246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобовязання до вчинення дій, стягнення заборгованості.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 295, 297, пп.15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19.10.2018 року.

Суддя: Леньо С. І.