Справа № 826/3339/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 жовтня 2018 року № 826/3339/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доЛівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд:

- зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014, 2015, 2016 роки з 13.09.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.02.2018 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Ухвалою Окружний адміністративний суд м. Києва здійснив заміну відповідача - Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що він перебуває на обліку у відповідача та отримував пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». він звернувся вперше з заявою 13.09.2017 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, як встановлено частиною 2 статті 40 вказаного Закону.

Відповідач подав відзив на позов в якому зазначив, що позивач з 08.04.2004 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яку йому було призначено із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивачу здійснювались перерахунки пенсій із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Просив відмовити у задоволені позову, оскільки пенсія яку отримує позивач та пенсія яку позивач вимагає призначити є одним видом пенсії, то відсутні підстави вдруге призначати позивачу за його заявою пенсію за віком з урахуванням частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку з 08.04.2004 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яку призначено із зниженням пенсійного віку, як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач 13.09.2017 звернувся з заявою №12622 в якій просив здійснити перерахунок та переведення на інший вид пенсії.

Листом №2379/09/В-14 від 02.02.2018 позивачу повідомлено, що він отримує пенсію за віком, отже для переведення відсутні підстави. Також у вказаному листі зазначено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з більшого стажу та враховано періоди роботи з 01.08.2015 по 31.10.2017 в розрахунок пенсії, при загальному стажі роботи 48 років 11 місяців 10 днів, з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 та індивідуальних відомостей про застраховану особу з 01.07.2000 по 31.07.2008 та показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2016 рік (3764,40грн.) відповідно до вимог чинного законодавства. Індивідуальний коефіцієнт стажу склав 0,48917.

Розмір пенсії після перерахунку з 01.12.2017 становить 3443,77 грн., з них: 1,73601 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) *3764,40 грн. (середній заробіток з 01.10.2017 за повний 2016 рік)*0,48917 (індивідуальний коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1 обчислений відповідно до статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») = 3196, 75грн. (розмір пенсії за віком ст.27 вказаного Закону) + 247,02грн. (доплата за понаднормативний стаж 23 роки).

Новий розмір пенсії 3443,77 грн. та доплату по перерахунку починаючи з 01.12.2017 у сумі 125,11грн. ОСОБА_1 отримав у плановий для такої виплати період у січні 2018 року в загальній сумі 3568,88грн.

Інформацію про перерахунок підтверджується розпорядженням №825874 від 07.12.2017 №2, в якому зазначено дату перерахунку 01.12.2017, підстава перерахунку -зміна стажу.

Вважаючи відмову відповідача в призначенні пенсії за віком, такою, що порушує її права, позивач звернувся із адміністративним позовом до суду.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.

Позивач, перебуваючи на обліку в управлінні та отримуючи пенсію за віком на пільгових умовах, продовжував працювати.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Позивач кожні 2 роки користувався правом на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер.

Особам, що мають право виходу на пенсію із зниженням пенсійного віку, як водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв призначається пенсія за віком в повному обсязі, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як встановлено судом позивач звертався до відповідача з заявами про перерахунок пенсії за віком у зв'язку із збільшенням стажу та заробітку 29.05.2006, 20.08.2008, 16.02.2011, 03.04.2013, 02.09.2015 та 01.12.2017.

Відповідачем на підставі вказаних заяв неодноразово здійснювався перерахунок пенсії за віком із збільшенням стажу та заробітку, що підтверджується розпорядженнями №825874 від 07.08.2006, від 20.08.2008, від 04.03.2011, від 12.04.2013, 04.09.2015, 07.12.2017. відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як встановлено, частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно положень статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути призначена пенсія за вислугу років.

Отже, законодавством передбачено лише 4 види пенсій.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Дана норма не передбачає можливість перерахунку пенсії виходячи з заробітної плати за три роки які передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним.

Оскільки судом встановлено, що пенсія яку отримує позивач та пенсія яку позивач вимагає призначити є одним видом пенсії то дана норма не може бути застосована.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі справа №185/742/17 (2-а/185/105/17) адміністративне провадження №К/9901/30196/18 від 10.07.2018.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням положень Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.09.2017.

Відповідно до пункту 4-3 зазначеного Закону «Пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідачем здійснено перерахунок із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, в результаті вказаного перерахунку позивач з жовтня 2017 року отримує пенсію в розмірі 3443,77грн.

Щодо посилання позивач на постанову Верховного Суду України від 29.11.2016 по справі №133/476/15-а суд зазначає наступне. Вказане посилання не приймається судом враховуючи, що зазначеною постановою вирішувалось питання про призначення пенсії при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, а у вимогах позивача ставиться вимога про призначення пенсії з пенсії за віком на пільгових умовах на пенсію за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

У зв'язку з тим, що суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, то судові витрати, відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242, 243, 246, 263Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Клименчук