Справа № 760/7737/18
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/7737/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.

суддів Федотова І.В.

Коротких А.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора УПП полку 1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Банківського Ігоря Ігоровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора УПП полку 1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Банківського Ігоря Ігоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.5 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн та відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 1 813 грн.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції проігноровано доводи позивача, а саме що позивач заперечувала проти складення постанови, однак в супереч вимогам закону, відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, апелянт зазначає, що у постанові про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не заначено технічний засіб, яким здійснено фото фіксацію, що також є порушенням вимог чинного законодавства.

Станом на 16 жовтня 2018 року відповідачем не надано до суду письмового відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2018 року, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Горького, 47, здійснила зупинку у місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» для стоянки з додатковою табличкою 7.17 «Інвалід», чим порушила п.81 розділу 5 ПДР України. На підставі ч. 5 ст. 122 КУпАП відносно позивача винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено штраф в розмірі 1020 грн.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Згідно ч. 5 ст. 122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними знаками або дорожньою розміткою на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю ( крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю, - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, позивач здійснив зупинку у місці, яке позначене дорожнім знаком 5.38 «місце для стоянки» для стоянки з додатковою табличкою 7.17 «Інвалід», чим порушила п.81 розділу 5 ПДР України, що підтверджується фотознімками з місця вчинення правопорушення. ( а.с. 29).

Крім того, здійснена позивачем зупинка не має характеру вимушеної в розумінні пунктів 1.10, 15.4 ПДР.

Позивачем не заперечується самого факту здійснення зупинки.

Згідно вимог ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст. 222 КУпАП, встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення

Згідно ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Тобто, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Враховуючи викладене вище, доводи апелянта стосовно не зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким було здійснено фото зйомку не можуть братись до уваги.

Крім того, посилання апелянта на зазначення інспектором неправдивої інформації стосовно адреси місця вчинення адміністративного правопорушення, а саме по вул. Горького, 47, замість правильно "Антоновича", жодним чином не спростовують допущені позивачем порушення ПДР України та не впливає на суть прийнятого рішення і не спростовує факту правомірності оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність винесення Інспектором УПП полку 1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Банківським І.І. оскаржуваної постанови серії ВР № 261685.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Солом»янського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Коротких

Повний текст постанови виготовлено 16 жовтня 2018 року.