Справа № 823/154/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

16 жовтня 2018 року

справа №823/154/15

адміністративне провадження №К/9901/9000/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК-Сервіс» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у складі суддів Карпушової О.В., Епель О.В., Кобаль М.І. у справі №823/154/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК-Сервіс» до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

27 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АПК-Сервіс» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб податкового органу стосовно не проведення позапланової документальної перевірки Товариства, зобов'язання начальника та посадових осіб податкового органу здійснити позапланову документальну перевірку позивача з питань, що стали предметом оскарження акту від 14 листопада 2014 року №466/23-01-22-01/30147343 "Про результати планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "АПК-Сервіс" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року до 31 грудня 2013 року", зобов'язання посадових осіб податкового органу надати акт про результати позапланової перевірки до Державної фіскальної служби України до 15 березня 2015 року, визнання протиправною бездіяльність цих осіб стосовно невиконання вимог пункту 39.15 статті 39 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла до 01 вересня 2013 року), зобов'язання посадових осіб податкового органу надати інформацію про відкликання податкового повідомлення-рішення від 02 грудня 2014 року № та зобов'язання керівника контролюючого органу звернутися до суду з позовом про нарахування та сплату податкових зобов'язань з податку на додану вартість визначеного за звичайними цінами.

26 лютого 2015 року постановою Черкаського окружного адміністративного суду частково задоволений позов Товариства, визнано протиправною бездіяльність керівника Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області щодо невиконання організаційних заходів, у тому числі неприйняття рішення на проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК-Сервіс» до 01 січня 2015 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції задовольняючи позов встановив порушення відповідачем правил адміністративного апеляційного оскарження позивачем рішень податкового органу, в межах якого посадовими особами відповідача не виконане рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 24 грудня 2014 року про призначення позапланової перевірки та наявністю у Державній фіскальній службі України скарг на податкове повідомлення-рішення та висновки податкової перевірки позивача.

01 квітня 2015 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року, ухвалено нову постанову, якою Товариству відмовлено у задоволені позовних вимог до податкового органу про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, з мотивів того, що оскаржувані дії відповідача не тягнуть за собою настання негативних наслідків для позивача.

20 квітня 2015 року Товариством подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а постанову суду першої інстанції залишити в силі, як таку, що скасована помилково.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення податковим органом вимог статті 21, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 та пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, за якими проведення перевірки в межах адміністративної процедури узгодження грошових зобов'язань за заявою платника податків є обов'язком податкового органу.

23 квітня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства та витребувано справу № 823/154/15 з Черкаського окружного адміністративного суду.

20 травня 2015 року податковим органом надані заперечення на касаційну скаргу Товариства до Вищого адміністративного суду України, у яких відповідач доводить неможливість проведення ним перевірки відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 та пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

19 травня 2015 року справа № 823/154/15 надійшла до Черкаського окружного адміністративного суду.

25 січня 2018 року справа № 823/154/15 разом із матеріалами касаційного провадження К/9901/9000/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 30147343, перебуває на податковому обліку податкового органу, є платником податку на додану вартість.

Податковим органом у жовтні-листопаді 2014 року проведено планову виїзну перевірку Товариства за період з 01 січня 2011 року до 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт від 14 листопада 2014 року №446/23-01-22-01/30147343, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 02 грудня 2014 року та від 28 листопада 2014 року, які оскарженні платником податку в адміністративному порядку відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області.

18 грудня 2014 року здійснюючи розгляд скарги Товариства Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області прийняло рішення про продовження строку розгляду скарги до 16 січня 2015 року.

24 грудня 2014 року Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області прийняло рішення №3705/23-00-10-0210 про зобов'язання Державної податкової інспекції у місті Черкасах провести позапланову перевірку позивача з питань, що стали предметом оскарження, а складений за її результатами акт надати не пізніше 26 січня 2015 року. Судами встановлено, що це рішення не оскаржене, в адміністративному або судовому порядку не скасоване та відповідачем не виконане з підстав наявності законодавчих застережень, на яких наголошує відповідач та які прийняті судами попередніх інстанцій.

Суд першої інстанції оцінюючи спірні правовідносини дійшов висновку про бездіяльність керівника податкового органу з огляду на безпідставність невиконання рішення Головного управління ДФС у Черкаській області. За його позицією начальник або особа, яка виконувала обов'язки керівника податкового органу, уповноважені видавати накази (розпорядження) та забезпечують організаційні заходи для проведення перевірок платників податків. Невиконання цих обов'язків суд першої інстанції вважає протиправними.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем не надано жодного доказу, що свідчив би про наявність порушень його прав, як юридичної особи, з боку відповідача при неприйнятті рішення, що дає підстави суду вважати, що у позивачів відсутнє право на звернення до суду із даними позовними вимогами та дійшов висновку про те, що оскаржувані дії відповідача не тягнуть за собою настання негативних наслідків для позивача.

Суд вважає, що реалізуючи положення статті 55 Конституції України, Податковий кодекс України, відображаючи доктринальні підходи до способів захисту та відновлення прав та законних інтересів платників податків, надає останньому диспозитивне право оскарження рішення податкового органу з метою захисту своїх прав до податкових органів вищого рівня або до суду.

Встановлюючи порядок, процедуру та строки оскарження рішень контролюючих органів стаття 56 Податкового кодексу України, пункт 56.17 якої передбачає закінчення процедури адміністративного оскарження та зокрема підпунктом 56.17.5 встановлено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Суд визнає, що у межах спірних відносин позивач скориставшись правом адміністративного оскарження, не отримав остаточного рішення за його результатами, що доводить порушення його права на таке оскарження та права на справедливе прийняття рішення суб'єктом владних повноважень, та по суті спотворює процедуру альтернативного оскарження, як форму досудового порядку вирішення спору (абзац третій пункту 56.18 статті 58).

Відтак, висновки податкового органу погоджені судом апеляційної інстанції про відсутність об'єкту судового захисту у Товариства при зверненні до суду є хибними.

Суд вважає неприйнятними також посилання відповідача на неможливість проведення перевірки в межах адміністративного оскарження з огляду на існуючий на той час «податковий мораторій», з огляду на тлумачення положень абзацу першого пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, згідно якої обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються зокрема на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків. У межах спірних відносин скарга позивача є формою такого звернення, оскільки розгляд скарги у межах спірних відносин без додаткової перевірки первинних документів є неможливим.

Суд визнає, що вирішення спору судом першої інстанції та застосований спосіб судового захисту відповідає предмету заявленого позову, судом апеляційної інстанції

скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АПК-Сервіс» задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі №823/154/15 скасувати.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер