Справа № 1740/2402/18
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 жовтня 2018 року м. Рівне №1740/2402/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про:

- визнання бездіяльності щодо зменшення пенсії до 70 % грошового забезпечення і нездійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи із 82 % грошового забезпечення протиправною;

- зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 63 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи із 82 % грошового забезпечення;

- встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобовязання Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з моменту набрання рішення суду законної сили;

- звернення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України (міліції) та отримує пенсію по вислузі років. Зазначає також про те, що пенсію призначено в розмірі 82 % грошового забезпечення. Вказує, що в такому розмірі пенсію отримував до травня 2018 року. Також зазначає про те, що 21.06.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області з заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 в розмірі 82% від призначеного грошового забезпечення. Зазначає про те, що 23.07.2018 отримав відмову Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про перерахування пенсії. Також вказує про те, що 01.08.2018 надійшла довідка з Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області про перерахунок пенсії в якій підтверджувалось, що пенсія перерахована в меншому розмірі, а саме 70 % грошового забезпечення при вислузі 29 років, починаючи з 01.01.2016, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018. Вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області протиправними просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 19.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), протягом розумного строку, але не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У встановленні судом строки відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що не погоджується з доводами позивача викладеними у позовній заяві в повному обсязі та вважає, що його вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. Вказує про те, що з 01.03.2005 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років за нормами ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із врахуванням 29 років вислуги в пільговому обрахунку, що становило 82% грошового забезпечення. Згідно з документами пенсійної справи, грошове забезпечення, яке було враховане для визначення розміру пенсії з 01.03.2005 складало 428, 35 грн. та основний розмір пенсії становив 3 457, 90 грн. Також вказують про те, що враховуючи законодавчі норми на момент призначення пенсії вислуга років обрахована була із показників 55% вислуги 20 років за станом здоровя + 27% (3*9)= 82% грошового забезпечення. Оскільки, після обрахунку, відсоток грошового забезпечення з вислуги років перевищував максимальний розмір пенсії, що передбачений ст. 13 ОСОБА_2 №2262, то позивачу було призначено пенсію у розмірі 82% грошового забезпечення. Крім того зазначають про те, що 12.04.2018 головним управлінням було проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про грошове забезпечення виданої Ліквідаційною комісією УМВС України в Рівненській області. Розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 5340,95 грн. (7629,93 х70%). Вказують також про те, що 01.04.2014 ОСОБА_2 України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни до ст. 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зокрема, максимальний розмір пенсії за вислугу років з цієї дати не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Тож, перерахунок пенсії позивача було проведено із врахуванням норм ч. 2 ст. 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що діяла на момент проведення такого перерахунку, якою визначено - максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Звертають увагу суду на те, що відповідно до абз.2 п. 2 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Крім того зазначають, що Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №103, якою зобовязано органи Пенсійного фонду України провести виплату починаючи з 01.01.2018, яка профінансована. Доплату за період: 2016-2017 роки буде розпочата з 2019 року. Тож, і фінансування буде виділено саме у 2019 році. Також вказують про те, що відповідно до позовної заяви позовні вимоги позивача є зобов'язального характеру, а тому на нього не поширюються правила ч. 2. ст. 371 КАС України, оскільки не визначена сума боргу, що підлягає безпосередньо стягненню. Разом з тим зазначають, що вимога щодо подачі звіту про виконання судового рішення конкретними обставинами позивачем не обґрунтовується, права позивача будуть поновлені при винесенні рішення, яке набере законної сили і є обов'язковим до виконання, шляхом зобовязання відповідача виконати зазначені вище дії. Враховуючи викладене просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, підполковник міліції, якому з 01.03.2005 призначена пенсія за вислугу років, згідно із ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ", що підтверджується пенсійним посвідченням № 95/6353 виданим 11.03.2005 (а.с.11).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Відповідно до довідки про перерахунок пенсії з 01.10.2012, пенсія за вислугу років позивачу призначена у розмірі 82% грошового забезпечення. Разом з тим, згідно із копії довідки про перерахунок пенсії з 01.05.2018, основний розмір пенсії позивача складає: 70% грошового забезпечення (вислуга років 29) у розмірі: 5340, 95грн. (а.с. 9).

Судом також встановлено, що 21.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016 в розмірі 82% від призначеного грошового забезпечення (а.с.6).

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 20.07.2018 № М-822/07.1-59 повідомило позивачу, що пенсію перераховано з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого станом на 01.01.2016 для відповідних категорій осіб. Також вказано про те, що максимальна величина розміру пенсії за вислугу з 01.01.2016 встановлена як 70% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.7).

Не погоджуючись із зазначеними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, позивач звернувся із позовом до адміністративного суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ). ОСОБА_2 держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч. 4 ст.63 ОСОБА_2 № 2262-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим ОСОБА_2 пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього ОСОБА_2. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29.12.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 № 900-VIII (далі - Закон № 900-VIII).

Цим ОСОБА_2 було внесено доповнення до ст. 63 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ, а саме доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього ОСОБА_2, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських."

Статтею 51 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2 та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим ОСОБА_2, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абз. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" ОСОБА_2 України "Про Національну поліцію" за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим ОСОБА_2 для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із ст. 102 ОСОБА_2 України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Кабінет Міністрів України постановою від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988) та постановою від 18.11.2015 № 947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268", встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 02.12. 2015.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45).

Відповідно до п.1, 2, 3 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до ОСОБА_2 №2262-ХІІ у звязку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із ОСОБА_2, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мінюсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 ОСОБА_2 №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Як встановлено судом, спір у даній адміністративній справі виник з приводу зменшення позивачу основного розміру пенсії за вислугу років з 82% до 70% від розміру грошового забезпечення, у відповідності до умов, передбачених ч. 2 ст. 13 ОСОБА_2 №2262-XII.

Як зазначалося, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон №2262-ХII.

Згідно із ч. 3 ст. 63 Закон №2262-ХII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього ОСОБА_2, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 №2262-ХII (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 пенсія за вислугу років була призначена з 01.03. 2005 у розмірі 82 % грошового забезпечення.

Разом з тим, пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668- VI), який набрав чинності з 01.10.2011 та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, до частини 2 статті 13 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80", а цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого ОСОБА_2 максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

При цьому суд зазначає, що згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" ОСОБА_2 №3668- VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим ОСОБА_2, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим ОСОБА_2.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За правилами ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Таким чином, зміна максимального відсоткового розміру пенсії, що відбулася у ч. 2 ст.13 ОСОБА_2 №2262-ХII вже після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення йому вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 12.04.2018.

Враховуючи наведене суд зазначає, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повинно було застосувати норми ч. 2 ст.13 ОСОБА_2 №2262-ХII в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90% від розміру грошового забезпечення, яке враховано при обчисленні пенсії.

При цьому, суд наголошує, що внесені ОСОБА_2 № 3668-VI та ОСОБА_2 № 1166-VII зміни до ст.13 ОСОБА_2 №2262-ХII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються лише порядку призначення пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяких інших осіб, у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, та в жодному разі не перерахунку вже призначеної пенсії. На думку суду, процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, ч.3 ст. 1-1 ОСОБА_2 № 2262-ХІІ встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим ОСОБА_2, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього ОСОБА_2 та ОСОБА_2 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Однак , ОСОБА_2 № 2262-ХІІ та ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено зменшення встановленого на момент призначення пенсії відсотку основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.

Отже, суд зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу був пов'язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, при визначенні її відсоткового розміру не може поширюватися законодавство, яке було прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 справа №175/1665/17 (2-а/175/41/17).

Щодо заявленої вимоги про зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничним розміром, суд звертає увагу відповідача, що Рішенням Конституційного суду України у справі №1-38/2016 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме:

- частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

З врахуванням вказаного Рішення Конституційного суду України, перерахунок пенсії ОСОБА_1 має здійснюватися без обмеження граничного розміру.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту шляхом зобов'язання відповідача вчинити дії, варто зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

З огляду на наведене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у не проведені ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи із 82 % грошового забезпечення протиправною та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 63 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи із 82 % грошового забезпечення є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення шляхом зобовязання подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено аргументованих причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Щодо звернення рішення суду до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи приписи ст. 371 КАС України суд вважає за доцільне звернути рішення суду до негайного виконання.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, судові витрати на суму 704,80грн., сплачені згідно із квитанції від 14.09.2018 №46, оригінал якої знаходиться у матеріалах справи (а.с.2).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 35100, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення пенсії до 70 % грошового забезпечення і нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи із 82 % грошового забезпечення.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 ОСОБА_2 України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії, виходячи із 82 % грошового забезпечення.

Допустити негайне виконання рішення суду про присудження виплати пенсії ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 35100, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 35100, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ), судові витрати на суму 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя Зозуля Д.П.