Справа № 0440/5822/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2018 року Справа № 0440/5822/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняПасічник Т.В.
представника позивача представника позивача представника відповідача представника третьої особи Коваленко С.О. Кургузов Ю.В. Ховрич О.А. Рудоквас Ю.А.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради не було надано позивачу акту, припису та протоколу, чим було позбавлено останнього на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів.
Ухвалою суду від 02.08.2018 року відкрито провадження у справі й призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
23.08.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва для здійснення покладених на них функцій, що виразилось у ненаданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю є порушенням містобудівного законодавства.
25.09.2018 року у судовому засіданні суд ухвалив залучити в якості третьої особи - ОСОБА_1 за її клопотанням.
02.10.2018 року у судовому засіданні представником відповідача було надано додаткові пояснення, в яких було підтримано позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальному запереченні виявлених порушень.
Також, 02.10.2018 року у судовому засіданні представником третьої особи було надано письмові пояснення, в яких зазначено, що в порушення вимог п. 14 Порядку №553 правління ОСББ «Дніпровські вежі» безпідставно не допустило посадових осіб управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до проведення перевірки, не надавши запитуванні документи.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на заперечення проти позову, що містяться в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним в письмових поясненнях, просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
05.07.2018 року відповідальною особою Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.
05.07.2018 року посадовою особою винесено припис згідно якого, відповідач вимагав до 19.07.2017 р. допустити посадових осіб до об'єкту для здійснення заходу державного архітектурно-будівельного контролю та надати документи, визначені приписом, для проведення позапланової перевірки.
За результатами перевірки складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.07.2018 року, про те, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровські вежі», не надавши документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, не допустило посадову особу органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення позапланової перевірки на об'єкті містобудування.
Враховуючи зазначене вище, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські Вежі" було визнано винним у вчиненні правопорушення, яке полягало у недопущенні посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, що передбачено п.2 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 55 230,00 грн.
Позивач не погоджуючись із оскаржуваною постановою, звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначає Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553(надалі - Порядок №553).
Відповідно до п. 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Пунктом 7 Порядку №553 передбачено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Пунктом 9 Порядку №533 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.
Відповідно до п. 1 абз. 1 п. 11 Порядку №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.
Відповідно до положень п. 12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв'язку або вручати особисто під розписку керівнику суб'єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.
У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб'єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб'єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об'єкті під час перевірки складається відповідний акт.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Як встановлено судом та не заперечувалось представниками сторін, посадову особу державного архітектурно-будівельного контролю фактично було допущено до проведення позапланової перевірки.
Суд повторно зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Тобто виходячи з приписів даної норми можна дійти висновку, що притягнення особи до відповідальності за приписами вищевказаної норми можливо лише у разі фактичного не допуску до перевірки органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва.
Вищевказана норма не містить виключень та є імперативною за своїм змістом.
А, отже, суд зазначає, що ненадання документів для проведення заходу архітектурно-будівельного контролю не можна класифікувати як недопущення посадових осіб управління до виконання покладених на них функцій.
Розглядаючи вказану справу та підсумовуючи наведене суд зазначає, що до відповідальності за оскаржуваною постановою позивача було притягнуто за правопорушення - недопущення посадових осіб відповідача на об'єкт позапланової перевірки, хоча, судом встановлено, що суб'єктом містобудування, щодо якого здійснювався державний архітектурно-будівельний контроль, фактично було допущено посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки.
Отже, оскільки у судовому порядку дії позивача щодо ненадання документів необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю не були визнані такими, що передбачають відповідальність за нормою п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровські Вежі" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради судові витрати у розмірі 1762,00 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 07 жовтня 2018 року
Суддя В.В. Горбалінський