Справа № 749/390/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 749/390/18 Головуючий у І інстанції - Березовський О.Д.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 31.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Бугрима Романа Юрійовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Бугрима Р.Ю. та ГУ Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Бугрима Р.Ю. та скасування постанови серії НК № 249878 від 02.04.2018.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 31.07.2018 у задоволенні вищевказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані тим, що 02.04.2018 він керуючи автомобілем ВАЗ 211340-120-20 державний номерний знак НОМЕР_2 рухався по вул. Чернігівській та в районі будинку № 9, не доїхавши приблизно 15-18 метрів до пішохідного переходу зупинився, висадив пасажира та мав на меті продовжити рух, однак в автомобілі з невідомих причин спрацював бортовий комп'ютер та автомобіль зупинився через несправність. Інспектор поліції не прийняв до уваги його пояснення та зауваження, відмовився виміряти відстань від автомобіля до пішохідного переходу, у зв'язку з чим твердження відповідача про порушення п. 15.9 ПДР є його суб'єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Відеозйомка, яка велась інспектором не є автоматичним засобом фото- чи відео фіксації, що не відповідає вимогам Закону. Відповідачем не повідомлено позивача, яким приладом велася відео зйомка. Позивач вважає грубим порушенням, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було здійснено безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати про зазначене правопорушення. Постанова складена не точно та з порушенням КУпАП.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 249878 від 02.04.2018, складеної інспектором Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, вбачається, що 02.04.2018 о 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21134-120-20, державний номерний знак НОМЕР_2, за адресою: м. Городня, вул. Чернігівська, 9, здійснив зупинку і стоянку ближче десяти метрів до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 122 КУпАП.

За скоєння адміністративного правопорушення до позивача було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач, вважаючи вищевказану постанову протиправною звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов до висновку, що встановлені ним обставини, аналіз досліджених доказів та перевірка доводів позивача і його представника, наданих в обґрунтування заявлених вимог, в сукупності не спростовують факту здійснення позивачем зупинки ближче ніж десять метрів до пішохідного переходу, що є порушенням п. 15.9 г) ПДР.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фіксації факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення технічними засобами, матеріали справи не містять, так як наявний в матеріалах справи відеозапис не є належним та об'єктивним доказом в силу КАС України та КУпАП, так як в постанові про адміністративне правопорушення зазначено лише про наявність відео, однак не зазначено технічний засіб (прилад), на який здійснювався відеозапис порушення. Відеозапис, наданий до суду триває до 10 секунд та жодним чином не підтверджує порушення, яке вчинено саме позивачем, так як на відео здалеку зафіксовано автомобіль, який є схожий на автомобіль позивача але не відображено його державний номерний знак та запис припинено. Також на записі можна побачити, знов таки ж здалека, що автомобіль стоїть в безпосередній близькості до пішохідного переходу та проти напрямку руху транспорту по даній смузі дороги.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Разом із тим, приписи даної статті не звільняють особу, уповноважену на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, від обов'язку збирання та фіксування доказів такого правопорушення, відібрання пояснень учасників події та приєднання їх до постанови в якості обґрунтування правомірності прийнятого рішення.

В даному випадку такі дії відповідачем вжито не було.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 249878 від 02.04.2018 зазначено, що до постанови додаються відео та пояснення. Разом із тим взагалі не зазначено відео яких подій додано до постанови, прилад, яким знімання проведено. Так само не зазначено чиї пояснення та в якому обсязі (на скількох аркушах) долучені до постанови.

В надісланих на адресу суду першої інстанції матеріалах про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності міститься пояснення ОСОБА_4, який начебто був свідком порушення ПДР ОСОБА_2 Однак в постанові цей свідок не вказаний, що обґрунтовано ставить під сумнів такі пояснення. Ця обставина була залишена поза увагою судом першої інстанції.

Задля перевірки свідчень ОСОБА_4, останній мав бути допитаний в судовому засіданні в якості свідка, оскільки при наданні пояснень його не попереджали про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, що не дає можливість використовувати такі пояснення, як належний та допустимий доказ правопорушення.

Наведені обставини свідчать про недотримання відповідачем приписів ст. 268 КУпАП, в частині забезпечення права особи знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, оскільки пояснення самого ОСОБА_2 не відібрані та не долучені до постанови та незрозуміло які докази вчиненого правопорушення йому було надано при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Надаючи оцінку доводам позивача про наявність в постанові неточностей стосовно місця його народження, дати видачі посвідчення водія та марки транспортного засобу, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вони не мають значення для вирішення питання притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки з постанови можна чітко ідентифікувати особу, стосовно якою вона складена та транспортний засіб яким кермував ОСОБА_2

Колегією суддів надано оцінку доводам позивача, запереченням відповідача на адміністративний позов, та доводам, зазначеним в апеляційній скарзі позивача, однак з вказаних документів не встановлено наявність у відповідача доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відтак і правомірність прийнятого рішення. Відеозапис події наданий відповідачем до суду не є належним та допустимим, тому не може бути взятий до уваги колегією суддів. Даним відеозаписом не зафіксовано та не підтверджується факт порушення ПДР позивачем. Об'єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується належними доказами, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем не надано допустимих доказів його вчинення, що виключає можливість притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що доводів на спростування обставин на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог відповідачем не надано, при цьому обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, тому постанова в справі про адміністративне правопорушення серії підлягає скасуванню, за відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, позовна вимога позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 3 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, повний та належний захист прав позивача має бути здійснений, відповідно до імперативних приписів ст. 286 КАС України, шляхом скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Отже, доводи апеляційної скарги та апелянта спростовують висновки суду першої інстанції, через що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 31.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Бугрима Романа Юрійовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі задовольнити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 31.07.2018 скасувати та прийняти нове, яким позов ОСОБА_2 до Інспектора Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області Бугрима Романа Юрійовича та Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 249878 від 02.04.2018.

Справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 121 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 16.10.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна