Справа № 826/10538/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 жовтня 2018 року №826/10538/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112"
до треті особи про Антимонопольного комітету України Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області визнання протиправним та скасування рішення від 18.06.2018 №5891-р/пк-пз, зобов'язання вчинити дії,
за участі:

представника позивача - Станової Ю.В.,

представника відповідача - Зубенко М.О.,

третьої особи - Федоріва В.І.,

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 жовтня 2018 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України, третя особа - служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 18.06.2018 №5891-р/пк-пз, ідентифікатор закупівлі UA-2018-04-19-001306-с;

- зобов'язати Постійно діючу адміністративну колегію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель повторно розглянути скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що тендерна пропозиція товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112" була відхилена замовником необ'єктивно та з порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі», але Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг зазначені факти були залишені без уваги. Також позивачем наголошено, що замовником під час проведення закупівлі було порушено найголовніші принципи здійснення закупівель, а саме: максимальна економія та ефективність, адже позивачем було запропоновано максимально економічно вигідну цінову пропозицію.

Відповідач заперечуючи проти адміністративного позову зазначив, що позивачем при наданні тендерної документації не було надано витягу з реєстру платників податку на додану вартість або платників єдиного податку, за товариством з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112" обліковується заборгованість зі сплати податків і зборів, крім того, відповідно до інформації, розміщеної на веб-порталі Уповноваженого органу, процедура закупівлі відмінена замовником.

Представником третьої особи також надано відзив на позовну заяву, в тексті якого зазначено пояснення аналогічні поясненням відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 в адміністративній справі №826/10538/18 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзиви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області 19.04.2018 було оголошено про проведення процедури закупівлі, предметом якої є: ДК 021:2015:45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт (Будівництво мостового переходу на км 9+442 автомобільної дороги загального користування державного значення Т-09-10 Бурштин-Калуш), ідентифікатор UA-2018-04-19-001306-с.

Так, 23.05.2018 за результатами розгляду тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112", замовником вирішено відхилити пропозицію позивача, про що було складено протокол від 23.05.2018.

Позивач, не погоджуючись із протоколом від 23.05.2018 звернувся до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель зі скаргою від 29.05.2018 на дії та бездіяльність замовника торгів.

За результатами розгляду скарги від 29.05.2018, Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель прийнято рішення від 18.06.2018 №5891-р/пк-пз, яким відмовлено у задоволенні вище зазначеної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112" не погоджуючись із рішеннями Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 18.06.2018 №5891-р/пк-пз, звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України "Про публічні закупівлі".

Частиною першою статті 2 вказаного Закону встановлено, що цей Закон застосовується під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об'єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно з пунктом 29 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація - документація щодо умов проведення публічних закупівель, що розробляється та затверджується замовником і оприлюднюється для вільного доступу на веб-порталі Уповноваженого органу та авторизованих електронних майданчиках. Тендерна документація не є об'єктом авторського права та/або суміжних прав.

Замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо, зокрема, тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації (пункт 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Як вбачається з тексту оскаржуваного рішення 18.06.2018 №5891-р/пк-пз, протоколом від 23.05.2018 пропозицію позивача було відхилено, зокрема з тих підстав, що останнім не було надано витягу з реєстру платників податку на додану вартість або платників єдиного податку згідно з пунктом 10 'Інструкції з підготовки тендерної пропозиції" та Додатку 9 Документації.

Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель погодилась з викладеними в протоколі від 23.05.2018 твердженнями щодо відсутності витягу з реєстру платників податку на додану вартість, та зазначила, що пропозиція позивача не відповідає умовам документації в цій частині.

Позивач, в свою чергу, наголошує на тому, що ним було надано свідоцтво №100342281 про реєстрацію платника податків на додану вартість, який, на думку позивача, прирівнюється до витягу із реєстру платників податку на додану вартість.

Разом з тим, суд відхиляє зазначені доводи позивача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу "Інструкція з підготовки тендерної пропозиції" Тендерної документації на закупівлю робіт: Будівництво мостового переходу на км 9+442 автомобільної дороги загального користування державного значення Т-09-10 Бурштин-Калуш, затвердженої рішенням тендерного комітету від 19.04.2018, тендерна пропозиція подається в електронному вигляді шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, в яких зазначається інформація про ціну, інші оцінки (у разі їх установлення Замовником), та завантаження файлу(ів), який(і) повинен(ні) містити, зокрема, інформацію та документи, що підтверджують відповідність учасника іншим умовам та вимогам, що встановлені додатком 9 Документації.

Додатком 9 Документації передбачено, що учасники в складі тендерної пропозиції подають оригінал витягу із реєстру платників податку на додану вартість або платників єдиного податку.

Як зазначено самим позивачем, у складі його пропозиції міститься Свідоцтво №100342281 про реєстрацію платника податків на додану вартість (файл "Свідоцтво ІЩ МЗ112.pdf).

Підпунктом 2 пункту 2 наказу Міндоходів від 16.01.2014 №26 "Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.02.2014 за номером №232/25009, на перехідний період було встановлено, що свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість можуть застосовуватись як витяги з Реєстру до внесення змін до такого Реєстру чи отримання витягу з такого Реєстру, а також виникнення змін у даних про платників податку на додану вартість.

Разом з тим, зазначений наказ втратив чинність 19.11.2014 - у день набрання чинності наказом Мінфіну від 14.11.2014 №1130 "Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233 (далі - Положення).

Порядок отримання платником податку на додану вартість витягу з Реєстру визначений пунктом 7.6 розділу VII Положення.

При цьому, суд наголошує, що позивачем зазначений витяг надано не було, натомість до тендерної документації було надано свідоцтво, тобто позивачем не було дотримано вимог щодо подання тендерної документації.

Як зазначалось вище, пунктом 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо, зокрема, тендерна пропозиція не відповідає умовам тендерної документації (пункт 4 частини першої статті 30 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Крім того, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ще однією підставою для відхилення пропозиції позивача була наявність в останнього заборгованості зі спати податків та зборів.

Як встановлено колегією Антимонопольного комітету України з розгляду скарг, позивач не підтвердив відсутність заборгованості зі сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) та його пропозиція була правомірно відхилена.

Суд зазначає, що згідно з приписами частини другої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник може прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та може відхилити тендерну пропозицію учасника у разі, якщо учасник має заборгованість із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Отже, чинним законодавством передбачено можливість замовника відхили тендерну пропозицію учасника при наявності заборгованості із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Також, відповідно пункту 1 розділу "Інструкції з підготовки тендерної пропозиції" Документації, тендерна пропозиція подається в електронному вигляді шляхом заповнення електронних форм з окремими полями, в яких зазначається інформація про ціну, інші критерії оцінки (у разі їх установлення Замовником), та завантаження файлу(ів), який(і) повинен(ні) містити, зокрема, інформацію щодо відповідності учасника вимогам, визначеним у статті 17 Закону, згідно з вимогами додатку 4 Документації.

Відповідно пункту 5 розділу "Інструкції з підготовки тендерної пропозиції" Документації (кваліфікаційні критерії до учасників та вимоги, установленні статтею 17 Закону), замовник може прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та може відхилити тендерну пропозицію учасника, у разі, якщо учасник має заборгованість зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Додатком 4 Документації визначено спосіб подання інформації для учасників та спосіб документального підтвердження інформації для переможців на виконання вимог статті 17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно в інформаційній довідці від 04.05.2018 №233 щодо відповідності учасника вимогам, визначеним у статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» зазначено про наявність заборгованості зі сплати податків зборів (обов'язкових платежів).

Також, товариством з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №112" було надано лист-повідомлення від 04.05.2018 №232, в якому зазначено, що «наразі підприємством здійснюються усі заходи щодо погашення заборгованості зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що власне також є підтвердженням наявності такої заборгованості.

При цьому, суд критично ставиться до посилань позивача на ту обставину, що у за купівлях UA-2018-01-19-000769-а та UA-2017-08-21-000883-а було обрано переможцем Дочірнє підприємство «Івано-Франківський автодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке має заборгованість із податків та зборів, проте ним було приховано відповідну інформацію, а замовником проігноровано та не перевірено її відповідно, що призвело до порушення норм законодавства, оскільки по-перше: правовідносини між відповідачем та Дочірним підприємством «Івано-Франківський автодор» не відносяться до суті спірних правовідносин та судом не досліджуються; по-друге: зазначені посилання щодо наявності заборгованості взагалі не підтвердженні жодними доказами та по-третє: замовник згідно з приписами законодавства може прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та може відхилити тендерну пропозицію учасника у разі, якщо учасник має заборгованість із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), тобто замовник не зобов'язаний вчиняти такі дії, а наділений правом вибору.

Також, суд бере до уваги той факт, що наразі процедура закупівлі UA-2018-04-19-001306-с відмінена замовником, таким чином порушення інтересів позивача взагалі відсутні.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

При тлумаченні вищезгаданих норм права, Верховний Суд України в постанові від 15 грудня 2015 року (справа № 800/206/15) вказав на те, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявнику.

Так, суд наголошує, що під час розгляду кожної справи, суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього неможливо виконати завдання судочинства.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Суд також звертає увагу, що правова позиція щодо обов'язкової умови надання правового захисту судом, як наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду за захистом, висловлена Верховним судом України в постановах від 15.12.2015 у справі №21-5361а15, від 01.12.2015 у справі №21-3222а15 та від 08.12.2015 у справі №21-5435а15.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2018.