Справа № 804/3710/18
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2018 року Справа № 804/3710/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
Обставини справи: 22.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Айронстіл» (далі ТОВ «Айронстіл», позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач прийшов до хибних висновків про безтоварність господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «УКРТОРГІМПОРТ», що призвело до неправомірного збільшення податкових зобовязань ТОВ «Айронстіл» та накладення штрафних санкцій. Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки, а акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даних правочинів. При цьому, позивач не повинен відповідати за будь-які порушення податкового законодавства з боку своїх контрагентів, оскільки, навіть якщо контрагенти позивача та контрагенти третьої-четвертої ланки і допускали будь-які порушення податкового законодавства, то позивач, як платник податків, не несе жодної відповідальності за порушення іншими платниками податків законодавчих вимог. Також відсутність деяких документів не є підставою для визнання господарських операцій нереальними за наявності належним чином складених первинних документів, які у їх сукупності дають можливість встановити реальність цих господарських операцій (а.с.7-147 т.1).
Ухвалою суду від 11.06.2018 року відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.2 т.1).
03.07.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій стосовно ОСОБА_4 зазначено, що останній реалізовував своє право на управління діяльністю підприємства, шляхом транспортування товару, придбаного ТОВ «АЙРОНСТІЛ». Також, позивач критично ставиться до висновку відповідача про те, що позивач не може зберігати товарно-матеріальні цінності за місцем розвантаження, яке є офісним приміщенням, а неможливість встановлення права власності або права користування ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» нерухомістю за місцем навантаження не може слугувати підставою для віднесення господарських операцій до безтоварних. Вважає оціночним судження відповідача про те, що товар, який був придбаний у ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» та в подальшому проданий іншим юридичним особам, має тільки родові ознаки, що унеможливлює їх виокремлення та ідентифікацію, адже не підтверджене належними та допустимими доказами, оскільки позивачем надано первинні документи, які чітко вказують кількість та найменування товарів з ідентифікаційними даними (заводські номера, моделі тощо). Зазначає, що позивач виконує свої зобов'язання щодо оплати вартості товару, тому рух грошових коштів відбувається, що є підтвердженням реальності господарської операції (а.с. 173-184 т.1).
11.07.2018 року від відповідача надійшли заперечення, в яких зазначено, що аналіз ЄРПН показав, що ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» не придбавало у інших суб'єктів господарювання ТМЦ, реалізовані ТОВ «Айронстіл», це унеможливлює здійснення транзитної форми постачання, яка полягає в просуванні матеріальних потоків від виробника безпосередньо до підприємства-споживача, в обхід баз і складів посередницьких структур. Щодо місця розвантаження, то відповідно до даних ЄРПН позивач не придбавав послуги з оренди приміщення у ТОВ «Агроленд», а документи, що підтверджують передачу приміщення та розрахунки за вищевказаним договором, надано не було. Також відсутність документів щодо походження та якості товару не дають можливості ідентифікувати цей товар. Тому, оскільки товари визначені родовими ознаками, що унеможливлює їх виокремлення та ідентифікацію у межах цивільного обліку, неможливо стверджувати, що саме ці ТМЦ були в подальшому реалізовані (а.с. 196-201 т. 1).
30.08.2018 представником позивача надано письмові пояснення з метою систематизації фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження. В письмових поясненнях позивач стверджує про порушення порядку проведення позапланової виїзної документальної перевірки через відсутність підстав для її проведення; позбавлення позивача права на розгляд його скарги (заперечень) на акт перевірки; порушення порядку прийняття податкового повідомлення-рішення та безпідставність висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки, що стали підставою оскаржуваного рішення (а.с.73-100 т.2).
Ухвалою суду від 30.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.104 т.2).
09.10.2018 представник позивача надав суду клопотання розглядати справу без участі позивача та його представника на підставі доказів, що наявні у справі.
У судове засідання, призначене на 11.10.2018 року, з'явився представник відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.
Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд,-
13.02.2018 контролюючим органом надіслано на адресу позивача запит №6591/10/04-36-14-01, який отримано позивачем « 19» лютого 2018 року (а.с.159-160 т.1).
Позивач 05.03.2018 надіслав на адресу відповідача лист вих. № 02/03-01 від 02.03.2018 року щодо надання пояснень та їх документального підтвердження (а.с.162-163 т.1).
У період з 28.03.2018 по 03.04.2018 на підставі направлення від 26.03.2018 № 1849, виданого Головним Управлінням ДФС у Дніпропетровській області головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту платників території обслуговування Криворізької північної ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 відповідно до п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст75, пп.78.І.1, п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України та згідно з наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 26.03.2018 № 1732-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «АЙРОНСТІЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» (п.н. 36458555) за період з 01.11.2015 по 29.02.2016 та з 01.05.2016 по 31.05.2016 та подальшої реалізації товарів, придбаних у ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» за період з 01.112015 по 29.02.2016 та з 01.05.2016 по 31.05.2016.
Сторонами не заперечується, що копію наказу контролюючого органу вручено під розписку засновнику ТОВ «АЙРОНСТІЛ» 28.03.2018, якого й ознайомлено з направленнями на право проведення перевірки. Перевірку проведено з відома директора ТОВ «АЙРОНСТІЛ» (а.с.45 т.1).
- листопад 2015 на суму 54 424 грн.,
- грудень 2015 на суму 185 549 грн.,
- січень 2016 на суму 19 100 грн.,
- лютий 2016 на суму 81 396 грн.,
- березень 2016 на суму 12 354 грн.,
- травень 2016 на суму 146 208 грн.,
- червень 2016 на суму 17 304 грн.,
- липень 2016 на суму 18 680 грн.
- грудень 2015 на суму 185 549 грн.,
- січень 2016 на суму 19 100 грн.,
- лютий 2016 на суму 81 396 грн.,
- березень 2016 на суму 12 354 грн.,
- травень 2016 на суму 176 845 грн.,
- червень 2016 на суму 17 304 грн.,
- липень 2016 на суму 18 680 грн. (а.с.65-68 т.1)
Оцінюючи наведені твердження контролюючого органу та досліджуючи фактичні обставини справи в їх сукупності, суд виходить з такого.
Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі ПК України) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Статтею 78 ПК України встановлено особливості проведення документальної позапланової перевірки та п.78.1 ст. 78 ПК України унормовано підставі, за наявності хоча б однієї з яких здійснюється документальна позапланова перевірка.
У даних правовідносинах такою підставою є передбачена пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, а саме - отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України закріплено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до п.73.3. ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У разі проведення зустрічної звірки платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Документальне підтвердження цієї інформації на вимогу контролюючого органу може бути надано в електронному або паперовому вигляді на вибір платника податків.
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - пятим цього пункту, платник податків звільняється від обовязку надавати відповідь на такий запит.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу ( п.78.5 ст. 78 ПК України).
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
В ході розгляду справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами справи, що до перевірки, призначеної наказом від 26.03.2018 №1732-п (а.с.207 т.1), перевіряючого посадовця відповідача було допущено, а сам наказ про призначення перевірки не оскаржувався.
Між тим, суд зазначає, що платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.
Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вирішуючи зазначену позовну вимогу, суд встановив, що в основу спірного рішення контролюючим органом покладені дані акта перевірки про неправомірне формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок господарських операцій з контрагентом ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ».
Для перевірки було надано наступні документи:
- договір поставки № 1/10-2015 від 01.10.2015 року (а.с.71-73 т.1);
- видаткові накладні № 221 від 12.11.2015 року; № 219 від 24.11.2015 року; № 262 від 25.12.2015 року; № 22 від 26.01.2016 року, № 23 від 01.02.2016 року; № 24 від 01.02.2016 року; № 240 від 11.03.2016 року; № 66 від 11.03.2016 року; № 236 від 27.05.2016 року; № 241 від 30.05.2016 року (а.с. 75-81 т.1);
- податкові накладні № 8 від 10.11.2015 року (РК № 39 від 23.11.2015 року); № 9 від 11.11.2015 року; № 38 від 23.11.2015 року; № 33 від 23.12.2015 року; № 50 від 24.11.2015 року; № 42 від 25.11.2015 року (РК № 49 від 30.11.2015 року); № 7 від 09.12.2015 року; № 33 від 23.12.2015 року; № 10 від 26.01.2016 року, №3 від 01.02.2016 року; № 18 від 08.02.2016 року; № 10 від 22.04.2016 року, № 12 від 30.05.2016 року (а.с.109-123 т.1).
- квитанції про реєстрацію податкових накладних (а.с.236, 238, 240, 242 244, 246, 248, 250 т.1; а.с. 2, 4, 6, 8, 10, 12, 18, 20, 22, 24, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59 т.2);
- товарно-транспортні накладні № 0014 від 12.11.2015 року; № 0016 від 24.11.2015 року; № 12 від 26.01.2016 року; 0004 від 01.02.2016 року; 0016 від 11.03.2016 року; 0017 від 27.05.2016 року; №0038 від 30.05.2016 року (а.с. 82-91 т.1);
- платіжні доручення № 29 від 10.11.2015 року; № 30 від 11.11.2015 року; № 34 від 23.11.2.015 року; № 35 від 25.11.2015 року; № 36 від 27.11.2015 року; № 38 від 01.12.2015 року; № 1 від 09.12.2015 року; № 48 від 23.12.2015 року; № 51 від 11.01.2016 року; № 60 від 08.02.2016 року; № 61 від 08.02.2016 року; № 62 від 08.02.2016 року; № 63 від 19.02.2016 року; № 66 від 22.04.2016 року; № 96 від 30.05.2016 року; № 100 від 01.06.2016 року; № 103 від 14.06.2016 року (а.с. 218-234 т.1).
Усі надані первинні документи відповідають вимогам ч. 2 статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Отримання прибутку за вищевказаними операціями підтверджується матеріалами справи (а.с.95-98 т.2).
Систематичність здійснення господарської діяльності ТОВ «АЙРОНСТІЛ» та ТОВ «ТПН УКРТОРГІМПОРТ» підтверджується тим, що державна реєстрація ТОВ «АЙРОНСТІЛ» проведена 24.02.2015 року, а державна реєстрація ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» проведена 23.07.2009 року. Вищевказані господарські операції відповідають основному виду діяльності ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» та ТОВ «АЙРОНСТІЛ».
Щодо ненадання документів, підтверджуючих якість та безпеку товару (сертифікати або якісні посвідчення), то контролюючий орган не взяв до уваги те, що усі товари, які були предметом поставки за Договором від 01.10.2015 року № 1/10-2015 відсутні в переліку Товарів, які підлягають обов'язковій сертифікації відповідно до Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 28 від 01.02.2005 року зі змінами, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.
Також наявність або відсутність таких документів не може бути визначальним фактом неправомірності відображення в податковому обліку операцій з придбання товарів, адже сертифікати або якісні посвідчення не є документами, які необхідні для ведення податкового обліку.
Щодо перевезення придбаних у ТОВ «ТПН УКРТОРГІМПОРТ» товарів, судом установлено, що перевезення товарів здійснювалося ОСОБА_4 на власному автомобілі та перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД БУРОВОЇ ТЕХНІКИ ДСД» (далі ТОВ «ЗБТ «ДСД») відповідно до Договору №25 перевезення вантажів від 27.05.2016 року.
Контролюючий орган критично ставиться до наданих документів та зазначає, що ОСОБА_4 не отримував доходу від надання послуг з перевезення в період, охоплений перевіркою, а щодо послуг з перевезення ТОВ «ЗБТ «ДСД» - відповідно до даних ЄРПН взаємовідносини цього товариства з Позивачем встановити неможливо.
Суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу, оскільки як вбачається ч. 2 ст. 65 Господарського кодексу України (далі - ГК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.
Тобто, ОСОБА_6 реалізував своє право на управління діяльністю підприємства, шляхом транспортування товару, придбаного ТОВ «АЙРОНСТІЛ», а не надавав послуги з перевезення вантажів, за що повинен був отримати дохід. Право власності ОСОБА_6 на автомобіль, яким здійснювалося перевезення товару, марки SKODA SUPERB д.н.з. НОМЕР_1, підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САК №606020 (а.с. 217 т.1).
Транспортування вантажів шляхом залучення перевізника відбулось при придбанні у ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» кальцевої селітри, для якої необхідно спеціалізований транспорт. Враховуючи те, що у позивача відсутній спеціалізований транспорт, було залучено перевізника ТОВ «ЗБТ «ДСД», який надавав послуги з перевезення в період травня 2016 року.
Щодо послуг перевезення вантажів з боку ТОВ «ЗБТ «ДСД», то в ЄРПН зареєстрована податкова накладна за результатом надання послуг з перевезення, що підтверджується Договором на перевезення вантажів №25 від 27.05.2016 року, актом приймання-передачі виконаних робіт № 29 від 15.06.2016 року; податковою накладною № 3 від 15.06.2016 року та квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.06.2016 року № НОМЕР_2 (а.с. 177-183 т.1).
Суд також критично оцінює твердження відповідача про те, що товари, які були придбані у ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ», визначені родовими ознаками, що унеможливлює їх відокремлення та ідентифікацію у межах цивільного обліку та не дає можливості стверджувати, що саме ці ТМЦ були в подальшому продані ДП «НВО «ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ХІМІЧНИЙ ЗАВОД», ПАТ «СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», ТОВ «УНІКА ТРЕЙД», внаслідок чого не встановлено наявність ділової мети та економічної обґрунтованості у досліджених господарських операціях.
Так, відповідно до частини 1 статті 184 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Частина 2 цієї ж статті вказує на те, що річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.
Суд звертає увагу, що товари, придбані позивачем можливо ідентифікувати в обігу, адже наявне найменування кожного товару (марка, модель, ідентифікаційні коди, довжина тощо). В первинних документах немає найменування товарів у вигляді «Запчастини»; «Деталі»; «комплектуючі» тощо.
Крім того, наявність ділової мети позивача та контрагента ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» підтверджується подальшою реалізацією придбаних позивачем товарів, з яких підприємство отримало дохід, за наступними документами, укладеними з контрагентами:
1. ТОВ «УНИКА-ТРЕЙД»: договір поставки № 01 від 28.08.2016 року; видаткова накладна № 4 від 18.02.2016 року; акт прийому-передачі виконаних робіт № 3 від 04.02.2016 року; податкові накладні № 3 від 29.01.2016 року (РК № 4 від 29.01.2016 року); № 4 від 02.02.2016 року; № 6 від 04.02.2016 року; № 7 від 18.02.2016 року; квитанції про реєстрацію податкових накладних; довіреності на отримання ТМЦ (а.с.16-24 т.2);
3. ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод»: накладна № 0004 від 16.11.2015 року; № 2 від 27.01.2016 року; податкова накладна № 2 від 16.11.2015 року; № 2 від 27.01.2016 року; квитанції про реєстрацію податкових накладних; Довіреності на отримання ТМЦ (а.с.56- 59 т.2);
4. ТОВ «АГРОЛЕНД НОВА»: договір поставки товару № 7 від 01.06.2016 року; накладна № 15 від 15.04.2016 року; податкова накладна № 17 від 15.06.2016 року; квитанція про реєстрацію податкової накладної (а.с. 60-66 т.2).
Відповідач у судовому засіданні посилався на те, що оплата товару в повному обсязі не здійснена, тому суми податку на додану вартість, на які останнім в свою чергу сформований податковий кредит, фактично ним до бюджету не сплачувалися, що в свою чергу свідчить про відсутність факту сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), які придбані платником податку, та виключає можливість формування податкового кредиту, оскільки податкові зобов'язання сторін даного правочину будуть неправомірно перенесені на бюджет шляхом необґрунтованого зменшення податкових зобов'язань або здійснення необґрунтованих виплат з бюджету.
Однак, суд зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.
Позивач, придбавши продукцію, здійснив її подальшу реалізацію. Тобто, господарська операція з перепродажу товарів, придбаних у ТОВ « УКРТОРГІМПОРТ», надала Позивачу можливість сформувати податковий кредит на суму 548 895 грн., а потім за результатами перепродажу було сформовано податкові зобов'язання з ПДВ на суму 598 492,77 грн. Тобто, податкові зобов'язання перевищують суму податкового кредиту.
Факт відсутності оплати товару не звільняє продавця такого товару від формування податкових зобов'язань. Тобто, нарахований податковий кредит з ПДВ для покупця товару є податковими зобов'язаннями з ПДВ для продавця товару.
Однак, відповідач визнає неправомірним формування податкового кредиту, але не оспорює правомірність податкових зобов'язань ТОВ «АЙРОНСТІЛ», які сформовані в результаті перепродажу придбаних товарів, а також правомірність формування податкових зобов'язань ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» за результатами реалізації товарів на користь позивача.
Щодо обривів ланцюга постачання товарів, які придбавалися ТОВ «АЙРОНСТІЛ» у ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ», то контролюючий орган, беручи до уваги лише інформацію, яка міститься в ЄРПН по ТОВ «УКРТОРГІМПОРТ» у періоді з 01.11.2015 по 31.05.2016 року, встановлює придбання товарів, які були в подальшому реалізовані ТОВ «АЙРОНСТІЛ» у наступних постачальників (с. 10 Акту перевірки):
- травень 2016 року пневмоударники Hammer, бурові колонки, бурові труби, ремкомплекти пневмоударника, стопорні кільця, адаптери, які реалізовано на адресу ТОВ «АЙРОНСТІЛ» в травні 2016 року підприємством ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» не придбавались.
У зв'язку з цим, контролюючий орган встановлює відсутність придбання товарів та послуг, необхідних ТОВ «ТПК УКРТОРНІМПОРТ» для здійснення господарської діяльності та наявність фактів реалізації ТМЦ, що не придбавались.
Однак, відповідач не бере до уваги встановлений ним же факт, що пневмоударники Hammer, бурові колонки, бурові труби, ремкомплекти пневмоударника були законно введені в цивільний обіг шляхом їх імпорту, а відносить покупку цих товарів до категорії безтоварних господарських операцій.
Твердження відповідача про те, що операції за травень 2016 року: пневмоударники Hammer, бурові колонки, бурові труби, ремкомплекти пневмоударника, стопорні кільця, адаптери, які реалізовано на адресу ТОВ «АЙРОНСТІЛ» в травні 2016 року підприємством ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ», не придбавались, - суперечить встановленим перевіркою фактам.
Суд також приходить до висновку про безпідставність таких суджень контролюючого органу, оскільки обрив ланцюга постачання певного товару на підставі аналізу ЄРПН не може бути підставою для таких висновків, адже ЄРПН почав працювати з 01.02.2015 року, а враховуючи ланцюг постачання товарів - вони могли бути придбані до початку роботи ЄРПН і не бути відображені в ньому.
Крім того, контролюючим органом не встановлено безтоварність операцій з постачання товарів до ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ», тому висновок Відповідача не підтверджується належними та допустимими доказами. Контролюючий орган не здійснив аналізу усіх первинних документів постачальників з метою повного та об'єктивного аналізу ланцюга постачання.
Також, варто зазначити, що на підставі даних відповідача не в усіх ланцюгів постачання товарів прослідковується обрив ланцюга постачання товарів, а податковий кредит визнано неправомірно сформованим за усіма придбаними товарами.
При цьому, чинне законодавство не ставить обов'язок платника податку проводити аналіз бухгалтерських та фінансових документів своїх контрагентів. Покупець товару не має встановлених законом повноважень отримувати від постачальника усі первинні документи за певний період. Це повноваження контролюючого органу. Тому, будь які дефекти обліку руху товарно-матеріальних цінностей у вигляді обриву ланцюга мають бути встановлені в ході податкових перевірок із застосуванням відповідних заходів з метою уникнення подальшого обігу таких товарів.
Така позиція підтверджується Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24 січня 2018 року у справі №824/942/13, від 14 березня 2018 року у справі №803/1198/16.
Доводи відповідача про неможливість встановити право власності або право користування ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» нерухомістю за адресою: м. Харків, вул. Довгалевського 19 (місце навантаження) не може слугувати підставою для віднесення господарських операцій до безтоварних, без належних доказів, зокрема належним чином оформлених результатів проведення зустрічних звірок контрагента.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вирок суду, як доказ у адміністративному процесі використовується лише у тому випадку, коли особа, щодо якої він винесений, є причетною до особи, яка має пряме відношення до розгляду справи, і дії, які нею вчинені під час виникнення спірних правовідносин, є незаконними.

Однак, вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.05.2.016 року по справі № 428/1898/16-к не може бути достатньою підставою для визнання безтоварними господарських операцій між ТОВ «АЙРОНСТІЛ» та ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ», оскільки придбані позивачем товарно-матеріальні цінності у ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» не були попередньо придбаними у ТОВ «Стимоіл-Компані» (код 39829000); вироком не визначено, що саме ті товари, які були придбані ТОВ «АЙРОНСЛІЛ» у ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ», використовувалися безпосередньо для здійснення незаконної діяльності ТОВ «Стимоіл-Компані»; вирок суду винесено щодо ТОВ «Стимоіл-Компані» (код 39829000), а не щодо ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ».

Крім того, період, вказаний у судовому рішенні, охоплює тільки червень-листопад 2015 року, а отже не може розповсюджуватись на перевіряємий період взаємовідносин між позивачем та ТОВ «ТПК УКРТОРГІМПОРТ» з 01.11.2015 року по 29.02.2016 року та з 01.05.2016 по 31.05.2016року.

З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, що висновки акту перевірки про заниження ТОВ «АЙРОНСТІЛ» ПДВ на загальну суму 548 985 грн. є безпідставними, тому податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 02.05.2018 року № підлягає скасуванню.

Разом з тим, доводи позивача про позбавлення його права на розгляд скарги (заперечень) на акт перевірки, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, оскільки як встановлено судом вище, листом від 02.05.2018 року №23774/04-36-14-21 ГУ ДФС у Дніпропетровській області «Про результати розгляду заперечень» розглянуло заперечення ТОВ "АЙРОНСТІЛ", про що також зазначено на аркуші 3 цього листа (а.с.65-68 т.1).

Також матеріали справи свідчать про безпідставність тверджень позивача про порушення порядку прийняття податкового повідомлення-рішення. Так, відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте 02.05.2018 (а.с.69 т.1), тобто в межах строку, визначеного п. 86.8 ст. 86 ПК України - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень листом від 02.05.2018 (а.с. 65-68 т.1).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на зазначене, оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 02.05.2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов ТОВ «АЙРОНСТІЛ» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в загальному розмірі 10293,47 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями №95 від 04.06.2018 року та №88 від 18.05.2018 року. Інших документально підтверджених судових витрат, матеріали справи не містять.

Згідно Виписок про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, судовий збір у розмірі 10293,47 грн., сплачений згідно платіжних доручень №95 від 04.06.2018 року та №88 від 18.05.2018 року зараховано на казначейський рахунок.

Приймаючи до уваги задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за необхідне присудити здійснені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10293,47 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст.77, 242-245, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.05.2018р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айронстіл" (; 53071, Дніпропетровська обл., Криворізький район, село Красіне, ВУЛИЦЯ ЦЕНТРАЛЬНА, будинок 64А/5) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 10293,47 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (; 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, будинок 17-А).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 жовтня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1