Справа № 2040/6450/18
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 р. № 2040/6450/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СТАРБРАЙТ ПЛЮС до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю СТАРБРАЙТ ПЛЮС звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому, з підстав протиправності рішень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма Р № 2 від 02.08.2018 Головного управління ДФС у Харківській області, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 90 892,50 грн., в т.ч. збільшення податкового зобов'язання 72714,00 грн., штрафні фінансові санкції 18178,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форма В4 № 2 від 02.08.2018 Головного управління ДФС у Харківській області, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 2421,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області винесені, на думку позивача, без врахування приписів чинного законодавства.

Відповідач, ГУ ДФС у Харківській області, проти позову заперечувало. В обґрунтування заперечень зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ Полісся-2016 за грудень 2016 року, ТОВ Грейс Трейд за грудень 2016 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послу).

За результатом перевірки складено ОСОБА_1 Про результати позапланова виїзна перевірка ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ Полісся-2016 за грудень 2016 року, ТОВ Грейс Трейд за грудень 2016 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послу) №2883/20-40-14-12-11/39878854 від 16.07.2018 року (надалі - ОСОБА_1 перевірки).

Згідно висновків ОСОБА_1 перевірки встановлено порушення ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п.201.1, п, 201.7 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством завішено податковий кредит на загальну суму 75135 грн., в тому числі за грудень 2016 року - 75135 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у розмірі 72714 грн., у т.ч. за грудень 2016 року - 72714 грн., та до завищення відємного значення у розмірі 2421 грн., у т.ч. за грудень 2016 року - 2421 грн.

На підставі висновків ОСОБА_1 перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 2 від 02.08.2018 року, яким позивачу визначено податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 90892,50 грн.;

- № 2 від 02.08.2018 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 2421,00 грн.

Оскаржувані податкові повідомлення - рішення винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області за результатом аналізу правовідносин ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС з ТОВ Полісся-2016 та ТОВ Грейс Трейд у період, що перевірявся.

Так, між ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС (Покупець) та ТОВ Полісся-2016 (Постачальник) було укладено договір №ДГ-12122 від 12.12.2016 року, згідно якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобовязується прийняти та своєчасно оплатити товар.

Позивачем надано до суду видаткові накладні складені ТОВ Полісся-2016 № РН-0000107 від 15.12.2016 року, № РН-0000108 від 15.12.2016 року, № РН-0000109 від 15.12.2016 року, № РН-0000110 від 15.12.2016 року, № РН-0000111 від 15.12.2016 року, № РН-0000206 від 30.12.2016 року.

Крім того, позивачем надано до суду податкові накладні складені ТОВ Полісся-2016 №7 від 15.12.2016 року, №8 від 15.12.2016 року, №9 від 15.12.2016 року, №10 від 15.12.2016 року, №11 від 15.12.2016 року, №106 від 30.12.2016 року.

Також, ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС (Покупець) та ТОВ Грейс Трейд (Постачальник) укладено договір № 271216-3 від 27.12.2016 року, згідно якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобовязується прийняти та своєчасно оплатити товар.

Позивачем надано до суду видаткову накладну складену ТОВ Грейс Трейд № РН-0000251 від 30.12.2016 року.

Крім того, позивачем надано до суду податкову накладну складену ТОВ Грейс Трейд №85 від 30.12.2016 року.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Приписами п. 187.1 ст.187 Податкового Кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з пп. 192.1.2 п. 192.1 ст.192 Податкового Кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається збільшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно збільшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; б) отримувач відповідно збільшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення перерахунку. Отримувач має право збільшити суму податкового кредиту лише після реєстрації постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Відповідно до п. 198.1 ст.198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг, придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Положеннями п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до пп. 83.1.2, пп.83.1.6 п.83.1 ст.83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: податкова інформація, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

ГУ ДФС у Харківській області отримано від ГУ ДФС у Миколаївській області узагальнену податкову інформацію №361/14-29-14-08/40409289 від 21.12.2017 року по ТОВ Грейс Трейд (податковий номер 40409289), якою не підтверджено проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами - покупцями за вересень-грудень 2016 року, січень-листопад 2017 року.

Також, згідно протоколу допиту підозрюваного «засновника, директора та головного бухгалтера підприємства» ТОВ Грейс Трейд (податковий номер 40409289) ОСОБА_3 від 16.02.2018 року в рамках кримінального провадження від 14.02.2018 року №0000037 (пояснення отримане старшим слідчим з ОВС другого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, старшим лейтенантом податкової міліції ОСОБА_4 у приміщенні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області, каб. № 9) встановлено, що підприємство зареєстрував за винагороду, фінансово - господарська діяльність не здійснювалась.

У відношенні службової особи підприємства ТОВ Грейс Трейд (податковий номер 40409289) громадянина ОСОБА_5 винесено обвинувальний вирок Червонозаводським районним судом м. Харкова від 27.02.2018 року по справі №646/952/18 за провадженням від 14.02.2018 року №0000037 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України.

Згідно вказаного вироку суду, громадянин ОСОБА_5, під час здійснення господарських операцій між ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС з ТОВ Грейс Трейд, перебував на посаді директора ТОВ Грейс Трейд, проте фінансово-господарською діяльністю не займався.

Судом встановлено, що договір поставки № 271216-3 від 27.12.2016 року укладений ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС з ТОВ Грейс Трейд підписаний саме громадянином ОСОБА_5, що не дає суду підстав вважати вказаний договір первинним документом.

ГУ ДФС у Харківській області отримана від ГУ ДФС у Чернігівській області узагальнена податкові інформація від 27.04.2017 року №53/14/40771310 по ТОВ «Полісся-2016» (податковий номер 40771310), якою не підтверджено проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за жовтень-грудень 2016 року, січень-березень 2017 року, квітень 2017 року.

Також, уповноваженою особою Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області було відібрано пояснення у громадянина ОСОБА_6 («засновника, директора, головного бухгалтера підприємства» TOB «Полісся-2016» (податковий номер 40771310)), який повідомив що підприємство зареєстрував за винагороду, фінансово - господарську діяльність якого не здійснював.

Судом встановлено, що договір поставки № ДГ-12122 від 12.12.2016 року та інші документи надані до перевірки та додані до позовної зави на підтвердження господарських взаємовідносин ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС з ТОВ «Полісся-2016» підписані саме громадянином ОСОБА_6

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1, п.2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію

Отже, будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування витрат виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими норми податкового законодавства пов'язують можливість формування витрат та які є передумовою їх формування. Такі правові наслідки наступають у разі:

1) фактичного (реального) здійснення господарських операцій, які є об'єктом оподаткування;

2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами;

3) придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності;

4) наявності ділової мети, розумних економічних причин (причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків мас намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Позивачем надано до суду вимогу ТОВ Грейс Трейд щодо сплати за поставлений товар №20-06/2017 від 20.06.2017 року, згідно якої у ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС наявна заборгованість у сумі 144413,06 грн. за договором №271216-3 від 27.12.2016 року та вимогу ТОВ Полісся-2016 щодо сплати за поставлений товар, згідно якої у ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС наявна заборгованість у сумі 416228,06 грн. за договором №ДГ-12122 від 12.12.2016 року.

Тобто, позивачем не проведено розрахунку за вказаними договорами.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС не надано належних доказів фактичного виконання договорів укладених з ТОВ Полісся-2016 та ТОВ Грейс Трейд.

Таким чином, факт реальності господарських операцій не знайшов свого підтвердження добутими доказами.

За таких обставин, у ТОВ СТАРБРАЙТ ПЛЮС відсутнє право на формування податкового кредиту щодо господарських операцій з ТОВ Полісся-2016 та ТОВ Грейс Трейд.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення податкового повідомлення-рішення форма Р № 2 від 02.08.2018 року та податкового повідомлення-рішення форма В4 № 2 від 02.08.2018 року, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю СТАРБРАЙТ ПЛЮС (61106, м. Харків, просп. Московський, 283) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 22.10.2018 року.