Справа № 553/3118/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 553/3118/16-а

адміністративне провадження № К/9901/19143/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Гриціва М. І., Кравчука В. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 553/3118/16-а

за позовом ОСОБА_2 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірними та протиправними дії щодо перерахунку пенсії;

за касаційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на додаткову постанову Ленінського районного суду м. Полтави (суддя Кононенко С. Д.) від 29 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Мельнікової Л. В., Бенедик А. П., Донець Л. О.) від 27 червня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому, з урахуванням заяви від 13 вересня 2016 року /а. с. 49 т. 1/, просила:

- визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови перерахунку її пенсії, як колишньому начальнику відділу відомчого контролю Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були мені нараховані і отримані та на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі виданої довідки Управління державної казначейської служби України в Полтавській області від 21 липня 2016 року № 11-16/4403 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, що подаються для призначення пенсії, в яку включена матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 8519 грн.15 коп. та індексація заробітної плати в сумі 6077 грн.73 коп.;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, як колишньому начальнику відділу відомчого контролю Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були мені нараховані і отримані та на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та виплатити ОСОБА_2, недоплачену пенсію з 11 березня 2011 року;

- відшкодувати відповідачем понесені судові витрати (судовий збір) в сумі 551 грн. 20 коп., або компенсувати їх за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України на її користь.

2. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено:

- визнано неправомірними дії Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині відмови перерахунку пенсії ОСОБА_2, як колишньому начальнику відділу відомчого контролю Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були мені нараховані і отримані та на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі виданої довідки Управління державної казначейської служби України в Полтавській області від 21 липня 2016 року №11-16/4403 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, що подаються для призначення пенсії, в яку включена матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в сумі 8519 грн.15 коп. та індексація заробітної плати в сумі 6077 грн.73 коп.;

- зобов'язано Полтавське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії, ОСОБА_2, як колишньому начальнику відділу відомчого контролю Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які були мені нараховані і отримані та на них були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та виплатити ОСОБА_2, недоплачену пенсію з 11 березня 2011 року.

3. У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про винесення додаткової постанови по справі, а саме: в частині відшкодування судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. на її користь , який був сплачений нею згідно квитанції від 02 вересня 2016 року № 0.0.610593015.1, про що зазначено в постанові Ленінського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2016 року № 553/3118/16-а, але був не внесений в резолютивну частину даної постанови, якою її адміністративний позов задоволено.

4. 22 лютого 2017 року ОСОБА_2 в доповнення до поданої раніше заяви подана до суду заява, в якій просить при прийнятті додаткової постанови чи ухваленні додаткового судового рішення пункт щодо відшкодування їй судових витрат викласти в наступній редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на її користь (ОСОБА_2) сплачений нею судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.».

5. Додатковою постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2017 року (з урахуванням ухвали від 06 квітня 2018 року про виправлення описки), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року, заяву ОСОБА_2 про винесення додаткової постанови задоволено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судових витрат, а в разі відсутності відкритих рахунків установи (Полтавського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області) в органах Казначейства, судовий збір ухвалено стягнути з Державного бюджету України.

6. Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року, постановити нове рішення, яким в задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 щодо винесення додаткової постанови відмовити у повному обсязі.

7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

8. ОСОБА_2 у запереченнях на касаційну скаргу, яке надійшло до Вищого адміністративного суду України 22 серпня 2017 року, просить залишити без змін додаткову постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року.

9. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалась.

10. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. 08 лютого 2018 року касаційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на додаткову постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі № 553/3118/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Приймаючи рішення про стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача, суд першої інстанції керуючись ч. 1, 3 ст. 94, ч. 1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначив, що при ухваленні судового рішення судом не вирішено питання про судові витрати, які сплачувалися позивачем за подачу адміністративного позову відповідно до квитанції від 02 вересня 2016 року № 0.0.610593015.1 у розмірі 551 грн. 20 коп. і підтвердженні документально.

14. Суд апеляційної, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, зазначив, що матеріалами справи документально підтверджено сплачений позивачем судовий збір при пред'явлені позову у розмірі 551 грн. 20 коп., питання про ухвалення додаткової постанови ініційовано позивачем в межах трирічного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, передбаченого, зокрема, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, який відраховується з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Доказів на підтвердження добровільного виконання відповідачем постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2016 року станом на момент звернення позивача із відповідною заявою про ухвалення додаткової постанови судам першої та апеляційної інстанцій не надано.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що:

- у запереченнях на вимоги позивача у клопотанні від 29 березня 2017 року та в апеляційній скарзі на додаткову постанову Управління повідомляло суди першої та апеляційної інстанцій про те, що 02 лютого 2017 року постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2016 року було виконано Управлінням у добровільному порядку, що підтверджується розпорядженням від 02 лютого 2017 року № 140889 та довідкою про нараховані кошти за період з 11 березня 2011 року по 28 лютого 2017 року. Сума боргу була перерахована на банківський рахунок ОСОБА_2 17 березня 2017 року разом з пенсією за березень 2017 року до прийняття додаткової постанови судом (29 березня 2017 року). Проте, судами не було досліджено дані докази Управління та не надано їм жодної правової оцінки;

- Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області не є безпосереднім розпорядником коштів, а кошти на утримання використовуються в межах затвердженого кошторису видатків та плану асигнувань. Можливості виділення додаткових коштів немає.

ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з наступного.

17. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

18. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 161 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) під час прийняття постанови суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

19. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 168 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

20. Частиною 2 ст. 168 КАС України (в редакції до 15 грудня 2017 року) встановлено, що питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

21. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

22. Матеріали справи свідчать, що постанова Ленінського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2016 року набрала законної сили 01 грудня 2016 року, заяву по ухвалення додаткової постанови позивачем подано 27 грудня 2016 року, тобто в межах трирічного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, станом на момент звернення позивача з відповідною заявою відповідачем доказів на підтвердження добровільного виконання рішення суду першої інстанції не надано.

23. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про необхідність ухвалення додаткового судового рішення про присудження позивачу здійснених нею документально підтверджених судових витрат у розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки, як свідчать матеріали справи, позивачем (при зверненні до суду з адміністративним позовом) сплачено судовий збір, рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено. Проте питання про розподіл судових витрат не вирішено.

24. Щодо посилання відповідача в касаційній скарзі на відсутність коштів, колегія суддів звертає увагу, що відсутність коштів у державного органу не є достатньою та беззаперечною підставою для звільнення його від виконання обов'язку щодо сплати судового збору.

25. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування або порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при ухваленні додаткової постанови. Касаційна скарга належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки судів першої та апеляційної інстанцій, не містить.

26. Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

27. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Додаткову постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 29 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року у справі № 553/3118/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя М. І. Гриців

Суддя В. М. Кравчук