Справа № 1340/3847/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1340/3847/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2018 року,-

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 10.04.2018 року.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем протиправно винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.04.2018 року, оскільки ні в акті перевірки, ні в оскарженому рішенні не конкретизовано за яке саме порушення, які наявні в ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Ухвалою судді від 29 серпня 2018 року розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з без виклику сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Представник відповідача подав відзив на адміністративний позов, відповідно до якого Головне управління ДФС у Львівській області позовні вимоги не визнає, просить у їх задоволенні відмовити, оскільки при прийнятті оскаржуваного повідомлення- рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, визначення суми штрафних (фінансових) санкцій здійснено ним відповідно до чинного законодавства .

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом, відповідно до Наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 26.03.2018 року № 611 та у відповідності до направлення на перевірку від 26.03.2018 р. працівниками Головного управління ДФС у Львівській області 28 березня 2018 р було проведено перевірку за місцем здійснення господарської діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у м. Самборі за адресою: м. Самбір, вул. Валова,14В.

За результатами перевірки було складено Акт (довідка) фактичної перевірки, яким було встановлено порушення статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та п.226.6 ст.226 ПК України, а саме, в реалізації/зберіганні в приміщенні магазину алкогольних напоїв маркованих марками акцизного податку старого зразка.

10 квітня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Львівській області було винесено податкове повідомлення-рішення від № НОМЕР_1, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) на суму 17 000 грн. Зазначене ППР прийнято на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив вказане ППР в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, але рішенням про результати розгляду скарги від 12.07.2018 року № 10099/Б/99-99-11-05-0125 скарга була залишена без задоволення, а спірне ППР - без змін.

Позивач не погодився з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, звернувся до суду за захистом свої прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами п. 226.1 с. 226 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до вимог п. 226.3 ст. 226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до вимог пп. 222.1.2. п. 222.1 ст. 222 ПК України суми податку з алкогольних напоїв, для виробництва яких використовується спирт етиловий неденатурований, сплачуються при придбанні марок акцизного податку.

Згідно з вимогами абз. 4 ч. 4 ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 2015 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

Вимогами абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з вимогами п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: - алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; - алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; - алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Наведене свідчить, що немаркованими вважаються алкогольні напої, за які не було сплачено, або було сплачено не в належному розмірі (на момент розливу) акцизний податок. Відповідно і відповідальність, передбачена абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР, встановлена з метою покарання за ухилення від сплати акцизного податку.

Проте, у випадку продажу алкогольних напоїв з марками акцизного податку старого зразка відсутнє ухилення від сплати акцизного податку, оскільки ПК України визначає, що сума сплаченого акцизного збору (фактично марка акцизного збору) повинна відповідати сумі такого податку визначеній на дату розливу продукції (абз. 4 п. 226.9 ст. 226 ПК України).

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 4 ст. 11 Закону України № 481/95-ВР у разі зміни зразка марок акцизного податку вже закуплені марки попереднього зразка застосовуються у виробництві алкогольних напоїв та тютюнових виробів до їх повного використання, а марковані такими марками алкогольні напої та тютюнові вироби знаходяться в обігу до їх повної реалізації в межах терміну придатності для споживання.

В матеріалах справи наявний акт вилучення з реалізації від 23.03.2018 р алкогольної продукції, а саме : горілка "Перепелка" 0,5 л; горілка "Мороша" 0,75 л; горілка "Золото Карпат" 0,75 л; горілка "Nemiroff " 0,5 л; "Nemiroff DISTINCT" 0,7 л.

Крім того, збіг терміну реалізації попередньо маркованої належним чином продукції не утворює склад правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 17 Закону № 481/95-ВР.

Водночас, судом враховано, що відповідальність за продаж алкогольних напоїв після закінчення терміну придатності передбачена Законом України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 р. № 1023-XII (далі - Закон № 1023-XII).

Зокрема, згідно з вимогами п. 10. ч. 1 ст. 23 названого Закону за реалізацію товару, строк придатності якого минув, настає відповідальність у розмірі двохсот відсотків вартості залишку одержаної для реалізації партії товару, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні справи судом враховано, що в акті перевірки відсутня інформація про дане правопорушення та податкове повідомлення-рішення з цього питання не приймалося.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР, а тому відповідальність, передбачена названою нормою, була застосована до позивача неправомірно.

У зв'язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 77, 90, 139, 241-245, 251, 255 КАС України,-

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області № від 10 квітня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська,35, м. Львів, 79003, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя Гулкевич І.З.