Справа № 0440/5477/18
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
19 жовтня 2018 р.Справа №0440/5477/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ» про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,
19 липня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнання протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Державної служби з питань праці №ДН700/261/АВ/П/1ПТТ/2ПТ/1П/ТД-ФС/371 від 25 червня 2018 року про накладення на ТОВ «РИФ» штрафу в розмірі 111 690,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні зазначеного позову товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови.

18 жовтня 2018 року позивачем до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу №ДН700/261/АВ/П/1ПТТ/2ПТ/1П/ТД-ФС/371 від 25 червня 2018 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі №0440/5477/18 Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що станом на 17.10.2018 року ТОВ «Риф» не має повного судового рішення, натомість Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, не дочекавшись остаточного вирішення адміністративного позову по суті спору, щонайменше в судах першої та апеляційної інстанцій, вже подало до Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління у Дніпропетровській області для примусового виконання спірної постанови згідно пункту 11 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509. Зазначене підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2018 року №57323627, яку отримано директором товариства 09 жовтня 2018 року. Крім того, у цей же день державний виконавець вручив директору ТОВ «Риф» і постанову про арешт майна боржника від 03.10.2018 року у даному виконавчому провадженні. Таким чином, до остаточного вирішення адміністративного позову в суді щодо законності спірної постанови відповідача являється передчасним її примусове виконання органами Державної виконавчої служби. Заявник зазначає, що у разі скасування спірної постанови Дніпропетровським апеляційним судом, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої порушені права та повернути своє майно (кошти) на яке може бути звренено стягнення органами державної виконавчої служби при примусовому виконанні спірної постанови.

За положеннями частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обовязок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

До матеріалів справи при подачі адміністративного позову позивачем було надано копію Постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 25 червня 2018 року №ДН700/261/АВ/П/1ПТТ/2ПТ/1П/ТД-ФС/371 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на суму 111 690,00 грн., з якої вбачається, що дата набрання зазначеною постановою законної сили з 25 червня 2018 року; постанова про накладення штрафу може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення; строк предявлення постанови до виконання до 25 вересня 2018 року (включно); постанова про накладення штраф можуть бути оскаржена у судовому порядку.

Пунктом 9 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі Порядок №509) встановлено, що штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що субєкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу уповноваженими особами №ДН700/261/АВ/П/1ПТТ/2ПТ/1П/ТД-ФС/371 прийнята Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області 25 червня 2018 року. Таким чином, строк на добровільну сплату штрафу сплив 25 липня 2018 року.

Згідно з пунктом 11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються, зокрема, органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема, рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Постанова про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами від 25 червня 2018 року №ДН700/261/АВ/П/1ПТТ/2ПТ/1П/ТД-ФС/371 містить всі необхідні реквізити, які встановлені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявленими способами забезпечення позову позивач фактично намагається отримати висновок щодо протиправності оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, правомірність якої вже досліджена судом першої інстанції при розгляді справи по суті та у визнанні протиправною та скасуванні якої було відмовлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів та у спосіб, які наведені позивачем у заяві, відсутні, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ» про вжиття заходів забезпечення позов.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Враховуючи наведену норму, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права під час використання свого права на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2018 року звернутись до суду апеляційної інстанції із заявою про забезпечення адміністративного позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ» про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РИФ» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2