Справа № 816/1261/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/1261/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого судді: Бенедик А.П.

суддів: Лях О.П. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції - Костенко Г.В.) від 02.07.2018 (повний текст рішення складено 02.07.2018 р.) по справі № 816/1261/18

за позовом ОСОБА_1

до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Хорольського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій Лубенського ОУПФУ Полтавської області №3 від 23.02.2018 про відмову у призначені пенсії за віком відповідно до норм пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VII від 10.12.2015 року (далі Закон України №889-VII);

- зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком відповідно до норм пункту 10 розділу Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VII, починаючи з 20.02.2018 року, зарахувавши до стажу державної служби разом із стажем роботи на посаді голови Петракіївської сільської ради Хорольського району та головного спеціаліста виконавчого апарату Хорольської районної ради, час військової служби та період роботи на посадах:

- час військової служби в Збройних силах Радянського Союзу з 11.05.1973 року по 08.05.1975 року (1 р.11м.28д.);

- секретаря комітету комсомолу Хорольського технікуму механізації сільського господарства з 06.02.1980 року по 02.09.1982 року (2р.6м.29д.);

- секретаря парткому колгоспу ім.Калініна Хорольського району Полтавської області з 07.09.1982 року по 18.12.1989 року (7р.3м.17д.);

- заступника голови Хорольської міської ради з 05.02.2003 року по 19.04.2006 року (3р.2м.16д.), що в сукупності становить 27 років, 11 місяців, 22 дні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.02.2018 звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії - за віком за нормами Закону України №889-VII. Однак, рішенням від 23.02.2018 №3 в призначені пенсії було відмовлено, оскільки станом на 01.05.2016 позивач не займав посади державної служби та у зв'язку з відсутністю 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. На думку позивача, вказане рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Хорольського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області №3 від 23.02.2018 року про відмову позивачу у призначені пенсії за віком.

Зобов'язано відповідача зарахувати позивачу до стажу державної служби період проходження військової служби в Збройних силах Радянського Союзу з 11.05.1973 по 07.05.1975, що складає 1 рік 11 місяців 27 днів; період роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Хорольського технікуму механізації сільського господарства з 06.02.1980 по 02.09.1982, що складає 2 роки 6 місяців 27 днів; період роботи на посаді секретаря парткому колгоспу ім.Калініна Хорольського району Полтавської області з 07.09.1982 по 18.12.1989, що складає 7 років 3 місяці 12 днів; період роботи на посаді заступника голови Хорольської міської ради з 05.02.2003 по 19.04.2006, що складає 3 роки 2 місяці 15 днів.

Зобов'язано відповідача перевести позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон України №3723-XII) з 20.02.2018.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року та ухвалити постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного судового рішення по суті.

Вказує, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про наявність у позивача права на отримання пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII, оскільки станом на 01.05.2016 позивач не займав посаду державної служби, як передбачено пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VII та не мав 20-ти річного стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців.

Позивач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційною скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час розгляду апеляційного перегляду, що позивач перебуває на обліку в Лубенському ОУПФУ Полтавської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

20.02.2018 року позивач звернувся до Лубенського ОУПФУ Полтавської області із заявою про перехід на інший вид пенсії - за віком за нормами Закону України "Про державну службу".

Рішенням Хорольського відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Лубенського ОУПФУ Полтавської області від 23.02.2018 №3 відмовлено позивачу в призначені пенсії.

Фактичною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії слугували висновки відповідача про відсутність у позивача відповідного права у звязку з відсутністю 20-ти річного стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців. Крім того, позивач станом на 01.05.2016 не займав посади державної служби.

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач станом на дату звернення із заявою про перехід на інший вид пенсії досяг 62 років та має понад двадцять років стажу державної служби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

1 травня 2016 року набув чинності Закон № 889-VIII, згідно ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Попереднього Закону, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону України № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України 3723-ХІІ.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону Украї ни № 889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 року (зразкова справа №822/524/18) та у постанові від 03.07.2018 року по справі №569/350/17.

Під час розгляду справи встановлено, що фактичною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу слугували висновки про недостатність стажу державної служби.

Так, згідно оскаржуваного рішення пенсійним органом було зараховано до стажу роботи на державній службі періоди роботи, віднесені до категорій посад державних службовців:

- період роботи головою Петракіївської сільської ради з 16.03.1990 р. по 19.04.1998 р.;

- період роботи головним спеціалістом виконавчого апарату Хорольської районної ради, як такий, що пройшов конкурсний відбір з 20.04.1998 р. по 11.07.2001 р.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, позивач:

- з 11.05.1973 року по 08.05.1975 року проходив службу в Збройних силах Радянського Союзу;

- з 06.02.1980 року по 02.09.1982 року - працював секретарем комітету комсомолу Хорольського технікуму механізації сільського господарства;

- з 07.09.1982 року по 18.12.1989 року працював секретарем парткому колгоспу ім.Калініна Хорольського району Полтавської області;

- з 05.02.2003 року по 19.04.2006 року працював заступником голови Хорольської міської ради.

Вказане підтверджується записами трудової книжки та сторонами не оскаржується.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 (до вступу в дію Закону України №889-VIII) здійснюється згідно Порядку обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Відповідно до абз. 5 пункту 3 Порядку №283, до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Крім того, спеціальним законодавством Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 вказаного закону).

Таким чином суд, відповідач неправомірно не зарахував до стажу державної служби позивача період проходження військової служби в Збройних силах Радянського Союзу з 11.05.1973 по 07.05.1975, що складає 1 рік 11 місяців 27 днів.

З приводу позовних вимог про зарахування до стажу державної служби період роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Хорольського технікуму механізації сільського господарства з 06.02.1980 по 02.09.1982 та період роботи на посаді секретаря парткому колгоспу ім.Калініна Хорольського району Полтавської області з 07.09.1982 по 18.12.1989, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно абзацами 1, 2 та 3 пункту 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

У Додатку до вказаного Порядку наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Так, вказаним Переліком передбачено, серед іншого, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Порядком обчислення стажу державної служби передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, передбачених абз. 4 пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 (далі - Положення №1049).

Відповідно до пункту 3 Положення №1049, до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується, стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 Кодексу законів про працю України, зокрема в партійних, профспілкових і комсомольських на виборних та відповідних посадах.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України від 03.06.1994 №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Таким чином, вищезазначеним законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.

З трудової книжки позивача вбачається, що 06.02.1980 рішенням бюро Хорольського РКЛКСМУ /протоколу засідання №3/ позивач прийнятий на посаду секретаря комітету комсомолу Хорольського технікуму механізації сільського господарства. Звільнений із займаної посади рішенням бюро Хорольського РКЛКСМУ від 02.09.1982 /протоколу засідання №10/.

Також, з трудової книжки слідує, що позивач у період з 07.09.1982 по 18.12.1989 займав посаду секретаря парткому колгоспу ім.Калініна Хорольського району Полтавської області.

Відтак вказані посади є відповідальними, прийняття на які здійснювалось колегіальним органом, а тому період роботи позивача з 06.02.1980 по 02.09.1982 та з 07.09.1982 по 18.12.1989 підлягає зарахуванню до стажу його державної служби.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач неправомірно не зарахував до стажу державної служби позивача період роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Хорольського технікуму механізації сільського господарства з 06.02.1980 по 02.09.1982, що складає 2 роки 6 місяців 27 днів та період роботи на посаді секретаря парткому колгоспу ім.Калініна Хорольського району Полтавської області з 07.09.1982 по 18.12.1989, що складає 7 років 3 місяці 12 днів.

Щодо періоду роботи позивача на посаді заступника голови Хорольської міської ради, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно трудової книжки позивача вбачається, що рішенням 6 сесії міської ради 24 скликання від 04.02.2003 ОСОБА_1 затверджений на посаду заступника міського голови з питань діяльності виконавчого органу міської ради з 05.02.2003. Розпорядженням голови Хорольської міської ради від 19.04.2006 №12 звільнений із займаної посади.

Відповідно до абз. 13 п. 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, шоста категорія - посади заступників міських (міст районного значення), сільських, селищних голів з питань діяльності виконавчих органів ради, секретарів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів.

Отже, період роботи позивача на посаді заступника голови Хорольської міської ради з 05.02.2003 по 19.04.2006, підлягає зарахуванню до стажу його державної служби, а тому відповідач неправомірно не зарахував до стажу державної служби позивача вказаний період, що складає 3 роки 2 місяці 15 днів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власних дій, що є предметом оскарження позивачем.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст.77 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Таким чином, належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Хорольського відділу з питань призначення та перерахунків пенсій Лубенського ОУПФУ Полтавської області №3 від 23.02.2018 є протиправним та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Належним способом захисту порушених право позивача буде саме зобовязання відповідача зарахувати позивачу до стажу державної служби період проходження військової служби в Збройних силах Радянського Союзу з 11.05.1973 по 07.05.1975, що складає 1 рік 11 місяців 27 днів; період роботи на посаді секретаря комітету комсомолу Хорольського технікуму механізації сільського господарства з 06.02.1980 по 02.09.1982, що складає 2 роки 6 місяців 27 днів; період роботи на посаді секретаря парткому колгоспу ім.Калініна Хорольського району Полтавської області з 07.09.1982 по 18.12.1989, що складає 7 років 3 місяці 12 днів; період роботи на посаді заступника голови Хорольської міської ради з 05.02.2003 по 19.04.2006, що складає 3 роки 2 місяці 15 днів, а також зобов'язати перевести на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII з 20.02.2018.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 по справі №816/1261/18 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4