Справа № 0440/6378/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 р. справа № 0440/6378/18
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 2-3).
У судове засідання 14.09.2018 року представники сторін до суду не прибули, належним чином повідомлялись про день, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 152, 153).
Представником позивача подано письмове клопотання про розгляд адміністративної справи без його участі, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження (а.с. 154).
Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзив на позов не надав. Суд вважає, що відповідачу надано достатньо часу з 28.08.2018 року до 14.09.2018 року щодо надання відзиву на позов, враховуючи, що відповідач є субєктом владних повноважень, та не позбавлений можливості направляти представників у судове засідання, та подавати документи засобами електронного звязку.
Відповідно до частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву, у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно із частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Керуючись приписами статей 175, 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позові, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Так, судом встановлено, що 14.05.2015 року, на підставі договору купівлі продажу ТОВ «Аквія» придбало у власність комплекс будівлі та споруд супермаркету будівельних матеріалів по вулиці Соборна, будинок 4, в місті Кривий Ріг.
12 серпня 2015 року між ТОВ «Аквія», як замовником, та ПАТ «Дніпропетровська пересувна механізована колона № 246», як генпідрядником, було укладено договір генерального підряду № 1208/15 на виконання робіт з реконструкції будівлі супермаркету будівельних матеріалів під супермаркет за адресою: вулиця Соборна, будинок 4, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2017 року, після закінчення будівельних робіт, ТОВ «Аквія» звернулося до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкта та видачу сертифіката, у відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року за № 461, з додатком у вигляді ОСОБА_1 готовності об'єкта до експлуатації від 26.07.2017 року.
25 травня 2018 року позивач подав відповідачу повторну заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкта та видачу сертифіката, у відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року за № 461, з урахуванням зауважень, що були вказані у попередній відмові у видачі сертифікату.
Так, судом встановлено, що у відповідності до ОСОБА_1 готовності об'єкту до експлуатації від 14 травня 2018 року, за підписом Генерального проектувальника ОСОБА_2, керівника Генерального підрядника ПАТ «Дніпропетровська пересувна колона № 246» ОСОБА_3 та керівника замовника ТОВ «Аквія» ОСОБА_4, будівельні роботи було виконано у строк з 15 вересня 2015 року по 29 травня 2017 року, та проведено технічну інвентаризацію об'єкта.
Також, у відмові відповідач посилається на відсутність відомостей, щодо інструментального обстеження об'єкту, проте, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 25 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених об'єктів від 13.04.2011 № 461, це є виключне право відповідача, а не обов'язок позивача, та не може бути підставою для відмови у видачі сертифікату.
Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об'єкт із здійсненням фото та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об'єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об'єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).
Проте, судом встановлено, що відповідач не скористався наданим йому правом, та не провів і не призначив проведення експертизи, тому, це не може бути підставою щодо відмови позивачу у видачі сертифікату.
Разом з тим, підставою для відмови стало те, що в акті готовності до експлуатації та декларації про початок виконання будівельних робіт зазначена інформація про договори оренди землі, що також не відповідають дійсності.
З матеріалів справи вбачається, що до заяви від 25.05.2018 року було подано виправлений ОСОБА_1 готовності об'єкту до експлуатації від 14 травня 2018 року, з урахуванням попередніх зауважень відповідача.
Також, у відмові відповідач вказує, що управлінням містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради не надавалися містобудівні умови та обмеження земельної ділянки, з посиланням на лист від 06.06.2018 року за № 2774, проте, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Аквія» було отримано Містобудівні умови та обмеження земельної ділянки за № 54 від 18.12.2015 року, які було видано за підписом начальника управління містобудування і архітектури виконкому міської ради ОСОБА_5.
Містобудівні умови, разом з містобудівним розрахунком виконало ТОВ Проектне бюро «БІФ Будінвест», затверджено керівником позивача від 13.08.2015 року, та затверджено управлінням містобудування і архітектури виконкому міської ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за номером 10/1205-04 від 14.12.2015 року.
Затвердження містобудівних умов також підтверджується листом відповідача №10/794-04 від 01.09.2015 року, та листом управління Держемагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області № 791 від 27.08.2015 року - «Висновок про погодження містобудівного розрахунку».
21.10.2016 року Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки № 54 від 18.12.2015 року, визнано такими, що втратили чинність на підставі видачі нових Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки за номером № 22 від 21.10.2016 року за підписом в.о. начальника управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому міської ради ОСОБА_6.
14.07.2017 року на підставі припису головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів архітектури та містобудування вказаного Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, внесено зміни до Містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 21.10.2016 року № 22, та викладено їх у новій редакції за підписам в.о. начальника управління містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому міської ради ОСОБА_7.
04.08.2017 року листом № 3497 управлінням містобудування, архітектури та земельних відносин виконкому міської ради повідомлено ТОВ «Аквія» про зупинення дії містобудівних умов № 22 від 21.10.2016 року, у зв'язку з відсутністю у відповідача повного пакету документів, та з проханням надати документи до відділу відповідача. ТОВ «Аквія» виконано вимоги відповідача від 04.08.2017 року за № 3497, та надано документи.
Листом № 4737 від 31.10.2017 року, відповідач повідомив ТОВ «Аквія» про усунення зауважень, а також, що пакет документів містобудівних умов було доукомплектовано необхідними документами.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає відсутність причин відмови у видачі сертифікату відповідачем.
Також, судом встановлено, що 08.06.2018 року відповідач надав ТОВ «Аквія» лист за №922 про надання додаткової інформації щодо розгляду заяви та акту позивача про надання сертифікату. За змістом даного листа, відповідач посилається на необґрунтовану інформацію та таку, що не відповідає дійсності, зокрема, відповідач вказує, що у заяві та в акті готовності найменування об'єкту та його місцезнаходження містяться розбіжності із декларацією про початок робіт, а також щодо інформації по генеральному проектувальнику, проте, відповідач не зазначає в чому саме він вбачає розбіжності, що не може бути підставою для відмови у видачі сертифікату.
Разом з тим, у листі № 922, відповідач посилається на те, що відсутні відомості про результати експертизи проектної документації, проте, аналізуючи законодавство, яке діяло на час початку будівельних робіт та на момент закінчення будівельних робіт, експертиза проектної документації не вимагалася, тому, експертиза проекту не проводилась, відповідно до п. 3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції чинній на 29 травня 2017 року.
На момент закінчення будівельних робіт не підлягали обов'язковій експертизі проекти будівництва об'єктів І-ІІІ категорії складності.
Серед іншого, причиною відмови відповідач зазначає, що в акті інформація про генерального підрядника містить розбіжності з відомостями зазначеними у ЄДР, проте, відповідач чітко не зазначає які саме розбіжності ним виявлено, тому, дана причина відмови є необґрунтованою, та не може бути підставою щодо відмови у видачі сертифікату.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VІ, яким передбачено, що у разі, якщо після видачі дозволу на виконання будівельних робіт відбулася зміна найменування замовника та/або генерального підрядника, та/або генерального проектувальника, та/або підрядника у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство, в акті готовності об'єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката вказується нове (змінене) найменування зазначених осіб (якщо згідно з формою акта та заявою цих осіб їх необхідно вказувати) із зазначенням того, що зміна найменування відбулася у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв'язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство. За наявності такого зазначення в акті готовності об'єкта до експлуатації та в заяві про видачу сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю не має права відмовляти у видачі сертифіката з підстави різного найменування зазначених осіб у дозволі на виконання будівельних робіт та в акті готовності об'єкта до експлуатації і в заяві про видачу сертифіката.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», 06.06.2017 року між виконавчим комітетом Криворізької міської ради в особі голови ОСОБА_1 та ТОВ «Аквія» в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір пайової участі замовників, які мають намір забудови земельної ділянки у м. Кривому Розі, якому було присвоєно номер 286.
Судом встановлено, що 10 травня 2017 року було проведено технічну інвентаризацію будівлі супермаркету по вулиці Соборна 4, в місті Кривий Ріг, що належить на праві приватної власності ТОВ «Аквія», Інвентаризаційна справа № 2017-0107, за результатами технічної інвентаризації було складено Технічний паспорт на будівлю супермаркету по вулиці Соборна 4, в місті Кривий Ріг. Процес будівництва здійснювався під авторським наглядом за будівництвом згідно з ДНБ А.2.2-4-2003.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VІ (далі - Закон № 3038-VІ).
Згідно із ч. 1, 3 статті 6 Закону № 3038-VІ, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю органами державного архітектурно-будівельного контролю.
Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону № 3038-VІ, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом надання (отримання, реєстрації), повернення (відмови у видачі) чи анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, зокрема центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із значними наслідками (ССЗ), розташованих у межах населених пунктів;
Статтею 39 Закону № 3038-VІ встановлено порядок та підстави прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.
Частиною 2 ст. 39 Закону № 3038-VІ передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.
Акт готовності об'єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об'єкт застрахований).
Орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі необхідності під час розгляду питань, пов'язаних з видачею сертифіката, може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків.
Неподання таких висновків у визначений органом державного архітектурно-будівельного контролю строк не с підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.
Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.
Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність поновлення прав позивача, шляхом зобов'язання відповідача видати Сертифікат про готовність обєкта до експлуатації, та зареєструвати його у відповідності до вимог чинного законодавства.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для повного встановлення обставин справи щодо ухвалення законного судового рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквія" - задовольнити повністю.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 1762,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 4011742 від 22.08.2018 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 4).
Отже, судовий збір у сумі 1762,00 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_8