Справа № 810/4233/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року справа № 810/4233/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "АДІТУМ МАРКЕТ" до Державної фіскальної служби України , Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "АДІТУМ МАРКЕТ" з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач-1) , Головного управління ДФС у Київській області (надалі - відповідач-2) про скасування рішення комісії ГУ ДФС у Київській області від 08.06.2018 №774443/33558727 та від 19.06.2018 №803752/33558727 про відмову в реєстрації податкових накладних від 02.05.2018 №1 та №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов'язання ДФС України зареєструвати податкові накладнівід 02.05.2018 №1 та №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуваними рішеннями протиправно відмовлено у реєстрації податкових накладних, незважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. При цьому, оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС у Київській області не містять жодної інформації щодо невідповідності накладних законодавчо встановленій нормі, або щодо порушення законодавства при їх складанні та поданні до реєстрації в ЄРПН.

Позивач стверджує, що оскаржувані рішення прийняті Головним управлінням ДФС у Київській області з порушенням процедури, встановленої статтею 201 ПК України, та всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 №409, а рішення по своїй суті не відображають фактичних обставин справи, не ґрунтуються на первинних документах, складених позивачем та його контрагентами для підтвердження господарських операцій між ними та базується на доказово і юридично непідтверджених суб'єктивних припущеннях членів комісії ГУ ДФС у Київській області.

Представник відповідача - 2 з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив, згідно якого вважає оспорювані рішення комісії обґрунтованими, оскільки позивачем після зупинення реєстрації податкових накладних не було надано копії первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій.

Ухвалою суду від 20.08.2018 у даній адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження.

У судове засідання, призначене на 25.09.2018, сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надсилали. Водночас, представник позивача надав через канцелярію суду клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача.

На підставі частини дев'ятої статті 205 КАС України, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство "АДІТУМ МАРКЕТ" зареєстроване з 26.05.2005 як юридична особа, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, (а.с.9), перебуває на обліку з 27.05.2005 на обліку у ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

Позивач 07.06.2011 зареєстрований платником податку на додану вартість, про що свідчить Витяг з реєстру платників податку на додану вартість №1108 (а.с. 4).

ОСОБА_1 за Класифікацією видів економічної діяльності є:

1. Код КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами;

2. Код КВЕД 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами;

3. Код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

4. Код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями, тютюновими виробами;

5. Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами;

6. Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Як убачається з матеріалів справи, між суб`єктами господарювання ПП "АДІТУМ МАРКЕТ" (продавець) та ТОВ "Укртехоснастка" (покупець) укладено договір поставки від 02.05.2018 №7/18 (а.с.27-28).

У відповідності до вказаного договору продавець зобов'язується передати покупцю товар, асортимент і кількість якого встановлюються у видаткових накладних.

Пунктом 1.2 Договору визначено, покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість шляхом безготівкового переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом п'яти робочих днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Пунктом 2.3 визначено, що продавець разом з товаром має надати податкові накладні.

На виконання умов договору, позивачем було складено рахунок на оплату від 02.05.2018 №7, видаткову накладну від 02.05.2018 №26 (а.с.30). Оплата товару здійснена на підставі платіжного доручення від 03.05.2018 №70 (а.с. 19).

Також, між суб`єктами господарювання ПП "АДІТУМ МАРКЕТ" (постачальник) та ТОВ "Полімерна ізоляція" (покупець) укладено договір поставки від 02.04.2018 №179 (а.с.38-39).

У відповідності до вказаного договору продавець зобов'язується передати покупцю товар, асортимент і кількість якого встановлюються у двосторонніх специфікаціях на кожну партію товару.

Номенклатура, асортимент, кількість, ціна за одиницю товару вказуються у специфікаціях на кожну партію товару.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що поставка товару проводиться партіями на підставі заявок покупця у довільній формі ( письмових або усних).

Пунктом 5.1 Договору визначено, що покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість шляхом безготівкового переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом п'яти робочих днів з моменту отримання товару.

Продавець повинен зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.

На виконання умов договору, позивачем було складено специфікацію від 02.04.2018 №11-0000001 (а.с. 47), видаткову накладну від 02.05.2018 №11-0000001 (а.с.43).

У зв`язку із здійсненням господарських операцій, ПП "АДІТУМ МАРКЕТ" склало податкові накладні від 02.05.2018 №1 та №2 (а.с. 17, 35), які були направлені до Державної фіскальної служби України для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних 30.05.2018 та 01.06.2018 відповідно (а.с.17, 30).

Однак, 30.05.2018 та 01.06.2018 позивач отримав дві квитанції №1 (а.с. 20, 36), якими реєстрація податкових накладних від 02.05.2018 №1 та №2 була зупинена і запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

У зв`язку із зазначеним, підприємство 15.06.2018 надало додаткові пояснення та всі необхідні документи, що розкривають зміст господарських операцій, а саме:

1. Договір поставки від 02.05.2018 №7/7, укладений між ПП "АДІТУМ МАРКЕТ" (продавець) та ТОВ "Укртехоснастка" ;

2. Видаткову накладну від 02.05.2018 №26;

3. Специфікацію від 02.04.2018 №11-0000001;

4. Довіреність від 02.05.2018 №5;

5. Товаротранспортну накладну від 02.05.208 №02/05-1

6. Повідомлення про надання пояснень.

Також, 06.06.2018 підприємство надало додаткові пояснення та всі необхідні документи, що розкривають зміст господарських операцій, а саме:

1. Договір поставки від 02.04.2018 №179, укладений між ПП "АДІТУМ МАРКЕТ"(постачальник) та ТОВ "Полімерна ізоляція" (покупець);

2. Специфікацію від 02.04.2018 №11-0000001

3. Видаткову накладну від 02.05.2018 №11-000001;

4. Довіреність від 02.05.2018 №269;

5. Товаротранспортну накладну від 02.05.208 №1;

6. Паспорт верстату;

7. Повідомлення про надання пояснень.

Але, визнавши вище перелічені документи недостатніми, відповідач - 2 прийняв рішення від 19.06.2018 №803752/33558727 та від 08.06.2018 №774443/33558727, якими відмовив у реєстрації податкових накладних позивача, з мотивів - "Ненадання платником податку копій документів ".

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями, позивач подав на них скарги, проте, відповідь на які він не отримав.

Позивач вважає, що прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не відповідають та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами зазначених перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 74.2. статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою, яка була зазначена Комісією ГУ ДФС у Київській області в якості підстави прийняття оскаржуваних рішень, є - "Ненадання платником податку копій документів (первинні документи, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні послуги), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)".

Відповідно до пункту 16 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, комісією ДФС України розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що комісія ДФС може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Згідно із пунктом 5.1 Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом ДФС від 26 червня 2017 року №450, матеріали, що виносяться на розгляд, включають, серед іншого: письмові пояснення та/або копії документів платника податку стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; таблицю даних платника податку, яка надана платником податку до ДФС.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією ДФС України відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

У той же час, в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, тобто, комісією ГУ ДФС у Київській області не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, оскаржуване рішення об'єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття комісією ГУ ДФС у Київській області рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, що свідчить про їх необґрунтованість.

У цьому контексті суд зазначає, що всі надані позивачем як до суду, так і до відповідача первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, а тому підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Отже, відповідність обсягу реалізованих позивачем послуг підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які за допомогою сервісу "Електронний кабінет платника" були надіслані позивачем ОСОБА_2 фіскальній службі України для врахування під час вирішення питання про реєстрацію зазначених податкових накладних.

Разом з тим, ГУ ДФС у Київській області, незважаючи на вказані повідомлення позивача та додані до них документи, що підтверджують факти, викладені у повідомленнях, прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних без уточнення підстав неврахування наданих позивачем документів.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії ГУ ДФС у Київській області по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви їх ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в ОСОБА_3 Європи 77 (31) від 28.09.1977, що свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Однак, під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем до ГУ ДФС у Київській області документів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

З урахуванням наявності у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та його контрагентами, приймаючи до уваги те, що такі документи були надані позивачем податковому органу, останній не мав правових підстав для прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних. А тому, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернені до суду позивачем сплачено 3524,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 07.08.2018 №1901 (а.с.2).

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Київській області від 08.06.2018 №774443/33558727 та від 19.06.2018 №803752/33558727 про відмову в реєстрації податкових накладних від 02.05.2018 №1 та №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних

Зобов`язати ОСОБА_2 фіскальну службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Приватного підприємства "АДІТУМ МАРКЕТ" () від 02.05.2018 №1 та №2. Стягнути на користь Приватного підприємства "АДІТУМ МАРКЕТ" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області () судовий збір у сумі 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.