Справа № 263/6987/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року справа № 263/6987/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Ястребової Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження засіданні апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року у справі № 263/6987/17 (головуючий у 1 інстанції суддя Васильченко О.Г.), складену у повному обсязі 27 серпня 2018 року у м. Маріуполь Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови № 26 від 22 грудня 2016 року відносно позивача за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та закриття провадження по справі (а.с. 1-3).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року у справі № 263/6987/17 позовні вимоги задоволено. Скасовано постанову № 26 від 22 грудня 2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 ч. 2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 5 100,00 грн., провадження по справі закрито (а.с. 130-131).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що позивача попереджено про проведення позапланової перевірки листом від 07 листопада 2016 року, який позивач отримала 11 листопада 2016 року, однак 23 листопада 2016 року на об'єкті перевірки не з'явилась, що є недопущенням посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю про що складено відповідний акт та постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вважає, що позивачем без поважних причин пропущено строк для звернення до суду із даним позовом.

Зазначає, що до показань свідка необхідно ставитись критично, оскільки, вона є заінтересованою особою (матір'ю позивача).

Відповідач зазначила, що до акту проживання позивача у с. Бердянському, необхідно ставитись критично, оскільки позивач була повідомлена про проведення перевірки, а у паспорті наявна відмітка з реєстрацією у м. Маріуполь.

Крім того, апелянтом вказано, що Декларація про початок виконання будівельних робіт від 20 серпня 2015 року № ДЦ 58 на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності була дійсною та не скасованою.

Зазначає, що вільний доступ до об'єкта перевірки не є підставою для не застосування до позивача адміністративної санкцій, оскільки неявка позивача та відсутність необхідних документів для здійснення позапланової перевірки є перешкоджанням у виявлені можливих порушень норм законодавства, яким регулюється містобудівна діяльність, що фактично є недопущенням посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва.

При цьому, апелянтом зазначено, що приписами КУпАП не встановлено порядку вручення повідомлення зацікавленої особи про розгляд адміністративної справи уповноваженим органом з обов'язковим описом вкладання у поштову кореспонденцію.

Зазначено, що дію відповідача по складанню спірного протоколу в цілому узгоджується з приписами ст. 254, 256 КУпАП та не протирічать ним (а.с. 133-141).

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, рішення суду першої інстанції - змінити, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 09.08.2016 року №40-231-(90-9)/7811 за результатами звернення гр. ОСОБА_2 (а.с. 31) та направлення №06-687-01 від 04.10.2016 року (а.с. 33), працівниками Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради проведено позапланову перевірку реконструкції нежитлової будівлі-магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

При проведенні вказаної позапланової перевірки був складений акт від 23.11.2016 року про те, що ОСОБА_1 не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на реконструкцію нежитлової будівлі-магазину АДРЕСА_1 (а.с. 34) та протокол про адміністративне правопорушення від 23.11.2016 року відносно ОСОБА_1, щодо порушення останньою ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 35).

22.12.2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради винесено постанову №26 по справі про адміністративне правопорушення за фактом недопущення ОСОБА_1 представників управління на реконструкцію об'єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 для виконання покладених на них функцій. Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.188-42КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. (а.с. 46).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої спірної постанови, відтак вона є такою, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 1 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон № 3038-VI), містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з ч.1 ст. 41 Закону № 3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553).

Частиною 2 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема, вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Відповідно до ч. 7 Порядку № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 9 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Відповідно до статті 244-6 КУпАП Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), 97, частини третя - п'ята статті 152-1, стаття 188-42).

У ч. 2 ст. 188-42 КУпАП встановлено відповідальність за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю. Вчинення такого адміністративного правопорушення тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбаченіст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином,посадова особа, яка склала протокол, зобов'язана ознайомити особу, щодо якої складається цей протокол, зі змістомст.63 Конституції України, з її правами і обов'язками, передбаченими ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Про ознайомлення з вищезазначеним особа, щодо якої складається протокол, ставить у ньому свій підпис,а у разі відмови поставити підпис, про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої посадової особи.

Особі, щодо якої складається протокол, пропонується надати письмове пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення, яке вноситься до протоколу і засвідчується підписом зазначеної особи. Пояснення та зауваження можуть додаватись до протоколу окремо, про що робиться запис у цьому Протоколі. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від надання пояснень та зауважень за суттю вчиненого правопорушення посадова особа вносить до нього відповідний запис, який засвідчується її підписом.

Протокол підписується посадовою особою та особою, щодо якої складається Протокол, а також може підписуватись свідками та потерпілими у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від підписання протоколу посадова особа робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у випадку їх наявності.

Особа, щодо якої складається протокол, має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підпису.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не була повідомлена про проведення перевірки, з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 ОСОБА_3, матір'ю якого є позивач по справі народивсяІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 62).

За змістом відомостей про новонародженого від 14.11.2016 року пологи відбулися 10.11.2016 року о 16-20 годині, дата його виписки з матір'ю 14.11.2016 року, адреса мешкання: АДРЕСА_2

Відтак, позивач фактично не могла отримати направлення на проведення перевірки, яке, як зазначає відповідач вона отримала 11 листопада 2016 року, про що наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 38).

Беручи до уваги вищенаведені норми відповідачем порушено процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що полягало у винесенні протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності позивача, не роз'ясненні останній її права та обов'язки, було позбавлено їй у наданні пояснень та зауважень.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 188-42 КУпАП, оскільки позивач була зобов'язана надати посадовим особам відповідача доступ до об'єкту 23.11.2016р. об 0.00 год., проте акт про недопущення посадових осіб відповідача до об'єкта складено 23.11.2016р.без зазначення часу складання. При цьому, на позивача не було покладено обов'язку щодо необхідності надати доступ до об'єкту позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_1

При цьому, відповідач не спростував вищевказані доводи, а надав рекомендовані повідомлення надані з відмітками без опису документів про особисте вручення листа 11.11.2016 року позивачу листа, який суд не приймає до уваги, оскільки підпису позивача в ньому не має, а мається прізвище позивача вчинене невідомою особою.

Зважаючи на вказані суперечності, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні також докази того, що листами були направлені саме протокол та постанова про адміністративне правопорушення, повідомлення про проведення перевірки або розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відсутній опис вкладення та неможливо встановити які саме документи були отримані саме позивачем, що в контексті норм матеріального права не можливо вважати належним повідомленням, оскільки позивач категорично спростовує їх отримання. Доводи апеляційної скарги с зазначеного питання судом розцінені критично та до уваги не приймаються.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні підтвердження належного повідомлення про перевірку та розгляд справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності з дотриманням прав наданих цієї особі, зокрема ст.268 КУпАП.

Відтак, вищевикладене спростовує доводи апеляційної скарги в частині належного повідомлення позивача та умисного не надання нею доступу до об'єкту перевірки та необхідних для перевірки документів.

При цьому, в матеріалах справи наявна технічна документація (а.с. 58) на якій зображено нежитлове приміщення № 175 по пр. Металургів в м. Маріуполі (об'єкт перевірки), яке використовується в якості магазину, з якої вбачається наявність вільного доступу до приміщення та відсутність біля нього паркану чи огорожі, що могло стати перешкодою для проведення перевірки відповідачем, а посилання апелянта на те що вільний доступ до об'єкту перевірки не є підставою для незастосування до позивача адміністративного стягнення є необґрунтованим в розрізі норм матеріального права, регулюючих спірні правовідносини.

Посилання апелянта на порушення позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції встановлено зворотнє, провадження у справі відкрито, справу розглянуто по суті, при цьому, відповідачем не надавалось до суду першої інстанції будь-яких зауважень або клопотань з цього приводу.

Відповідно до п.14 Порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 , передбачено, що суб'єкт , щодо якого здійснюється державний архітектурно- будівельний контроль зобов'язаний допускати посадових осіб органу до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю.

Як встановлено під час судового засідання, позивач не була обізнана про дату та час проведення перевірки з підстав знаходження в лікарні на час ( 12.11.2016 року) здійснення невідомою особою відмітки в поштовому повідомлені про отримання листа відповідача № 06-856-01 від 09.11.2016 року.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та не бере до уваги доводи апелянта , щодо відсутності об'єктивних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем реальних дій щодо недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт реконструкції, в зв'язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП.

Мотиви та доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що доказів недопущення посадових осіб відповідача до проведення перевірки 23.11.2016р. суду не надано, про проведення перевірки позивача належним чином повідомлено не було, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності позивача та даних про його завчасне повідомлення про розгляд справи, а тому суд обґрунтовано прийняв рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже доводи позивача зазначені в позовній заяві, щодо відсутності в його діях правопорушення знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції та не спростовані відповідачем.

Однак, вирішивши спір вірно по суті вимог, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права,закривши провадження по справі про адміністративне правопорушення, в той час коли ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 липня 2018 року позовні вимоги в цій частині залишені без розгляду за клопотанням представника позивача (а.с. 117), відтак, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині виключення з резолютивної частини словосполучення «провадження по справі закрити».

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року у справі № 263/6987/17- задовольнити частково.

Виключити з другого абзацу резолютивної частини рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року у справі № 263/6987/17 словосполучення «провадження по справі закрити».

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року у справі № 263/6987/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повне судове рішення складено та підписано 22 жовтня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

І.Д. Компанієць