Справа № 161/14336/18
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/522/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі головуючого судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, серії ВР №039972 від 29.08.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2018 року рухався автомобілем ОСОБА_5 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Даргомижського у м. Луцьку та виїжджав на вул. Набережна біля заправки «АНП». У попутному напрямку рухався автомобіль патрульної поліції Тойота Пріус. Вказує, що при виконанні маневру повороту він увімкнув правий світловий покажчик повороту, який при вирівнюванні керма автомобіля після завершення виїзду автоматично вимкнувся. Приблизно о 16 год біля буд. 10а на вул. Набережній він був зупинений працівниками патрульної служби поліції, які рухались у зазначеному вище автомобілі, шляхом включення спеціального звукового сигналу. Інспектор УПП вказав, що він порушив пункт 9.2 (б) ПДР, а саме: не увімкнув покажчик повороту.

З даною постановою не погоджується, оскільки з патрульного автомобіля, який рухався з лівого боку неможливо побачити світлові сигнали повороту праворуч.

Крім того, при винесенні постанови інспектор поліції не врахував показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не надав жодних інших доказів фото- чи відео зйомки.

Вказує, що розгляд уповноваженим органом справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу суперечить вимогам щодо обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП.

На підставі викладеного просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР№039972 від 29.08.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити та закрити провадження по адміністративній справі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що постанова складена відповідно до вимог чинного законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с. 13-19).

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до змісту постанови серії ВР № 039972 від 29.08.2018 року, вбачається, що 29.08.2018 року о 16 год 00 хв. у м. Луцьку на перехресті вул.ОСОБА_6 та Набережна, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_2, не увімкнув світловий покажчик повороту, а саме праворуч, чим порушив норми п.п. 9.2 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 425 грн (а.с. 4)

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Пунктом п.п. 9.2 (б) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі -Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. При цьому, слід зазначити, що згідно п.5 цієї Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання правильності складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення та витребування необхідних додаткових матеріалів, які потрібні для вирішення справи, а також чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Аналогічне положення міститься у статті 278 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, серед іншого, в тому числі чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 77 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 76 цього Кодексу визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У частині четвертій статті 9 цього ж Кодексу закріплено принцип офіційного зясування, за змістом якого суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Відповідно ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», завданнями поліції в тому числі є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної ОСОБА_2 України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено статтями 6 та 7 ЗУ «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми. Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив.

Як вбачається з наявних матеріалів, представником відповідача було надано суду в якості доказу вчинення позивачем правопорушення аудіовізуальний диск, на якому містяться записи з місця розгляду субєктом владних повноважень адміністративної справи.

При відтворенні даного відеозапису не встановлено факту фіксування працівником патрульної поліції порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.2. (б) ПДР України, а саме: не подання сигналу світлового покажчику повороту праворуч, оскільки патрульний автомобіль рухався по перпендикулярній вулиці Набережній до вулиці Даргомижського (ОСОБА_6), з якої здійснював поворот праворуч автомобіль «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд вважає, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена, тому постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є неправомірною та підлягає скасуванню а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 14, 77, 90, 241, 243-246, 286,293, 295 КАС України, на підставі ст.ст. 247, 280, 283, 284, 285 КпАП України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №039972 від 29.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.10.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_7