Справа № 1340/4312/18
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1340/4312/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сподарик Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м.Львів, вул.Стрийська,35) до ОСОБА_1 (80315, Львівська обл., Жовківський район, с.Волиця) про стягнення податкового боргу у розмірі 11154,76 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач своєчасно не сплатив узгоджених сум податкового зобовязання, що призвело до виникнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та по військовому збору у розмірі 11154,76 грн.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також розяснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Копію вказаної ухвали суду вручено відповідачу 24.09.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом із матеріалів справи, фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку в податковому органі як платник податків та зборів.

У відповідності до наданої ГУ ДФС у Львівській області довідки №18703/10/13-01-17-05-10 від 23.05.2018 року, за відповідачем рахується заборгованість по платежах до бюджету, а саме: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 8619,80 грн.; по військовому збору у розмірі 2534,96 грн.

Загалом, податковий борг відповідача по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 8619,80 грн. виник згідно податкового повідомлення-рішення від 16.01.2017 року № на загальну суму 8449,88 грн. (у т.ч. основний платіж/податкове зобовязання 6759,90 грн., штрафні санкції 1689,98 грн.) та згідно податкового повідомлення-рішення від 16.01.2017 року № на загальну суму 170,00 грн. (штрафні санкції), які винесені контролюючим органом на підставі акта від 21.12.2016 року №397/13-06-13-03/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Податковий борг відповідача по військовому збору виник відповідно до податкового повідомлення-рішення від 16.01.2017 року №, яким визначено платнику суму грошового зобовязання у загальному розмірі 2534,96 грн. (у т.ч. основний платіж/податкове зобовязання 2027,97 грн., штрафні санкції 506,99 грн.), винесеного контролюючим органом на підставі акта від 21.12.2016 року №397/13-06-13-03/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Судом зясовано, що податкові повідомлення-рішення надсилалися на адресу відповідача та не оскаржувались останнім в адміністративному чи судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобовязань у повному обсязі не були сплачені, у звязку із чим утворилась податкова заборгованість, яка є предметом стягнення у даній справі.

Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковим обовязком визнається обовязок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем було сформовано та надіслано на адресу ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» №3370-17 від 15.02.2017 року про сплату суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями у розмірі 11154,76 грн.

При цьому, сторонами у справі доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку надано до суду не було.

Зважаючи на положення пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, нові податкові вимоги платнику податків не надсилалися.

Таким чином, судом досліджено, що контролюючим органом були вжиті заходи для погашення відповідачем податкового боргу, однак, такі заходи позивача не призвели до повного погашення податкової заборгованості.

Загальна сума податкового боргу відповідача складає 11154,76 грн.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2, 95.3 статті 95 ПК України).

Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

У відповідності до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.

Так, вищезазначене свідчить про невиконання відповідачем свого податкового обовязку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України. Окрім того, у свою чергу відповідач відзиву на позовну заяву та жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно статті 139 КАС України, судові витрати в цій справі розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.72, 77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (80315, Львівська обл., Жовківський район, с.Волиця; РНОКПП НОМЕР_1) на користь бюджету суму податкового боргу у розмірі 11154 (одинадцять тисяч сто пятдесят чотири) грн. 76 коп.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сподарик Н.І.