Справа № 2040/5437/18
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2018 р. № 2040/5437/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 2040/5437/18 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 402-1303 від 06.04.2017 про сплату ОСОБА_3 земельного податку за 2017 рік у сумі 31933,40 грн за земельну ділянку за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 196 А.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомленнярішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував, надавши відзив на адміністративний позов, та зазначив, що при винесенні податкового повідомлення-рішення № 402-1303 від 06.04.2017 податковий орган діяв у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України, винесене податкове повідомлення-рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

На підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2003 ОСОБА_3 належать нежитлові приміщення підвалу № ХХ, ХХІІ-ХХІХ, першого поверху № Y, YІІ-IX, 18-35, 1/5 частина приміщень спільного користування першого поверху №ІІІ, другого поверху №І, ІІ, 10, третього поверху № 1 загальною площею 1298,8 кв.м., що складає 24/100 частини в літ. "А-3", за адресою м. Харків, пр. Московський, 196 А.

Також, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.07.2006 позивачу належать нежитлові приміщення підвалу № 41, № 42, першого поверху № 49, № 5 1, ? частини місць спільного користування: підвалу № ХХХ, ХХХІ, ХХХІІ, першого поверху № XV, XVI, 50, другого поверху № IV, V, третього поверху № ІІІ, IV загальною площею 702,5 кв.м. в літ. "А-3", за адресою м. Харків, пр. Московський, 196 А, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 402-1303 від 06.04.2017, яким визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 31933,40.

Представник позивача 12.06.2018 звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області з адвокатським запитом, в якому просив податковий орган надати інформацію про те, чи виносились та чи направлялись у період з 2015 по 2018 роки включно на адресу позивача податкові-повідомлення рішення про сплату ним земельного податку за земельну ділянку за адресою: м. Харків, пр. Московський, 196 А та на погашення яких саме зобовязань ОСОБА_3 по сплаті земельного податку спрямовані кошти у розмірі 83082,18 грн, сплачені позивачем у період з 01.07.2015 по 01.08.2017, зокрема, чи не були спрямовані вказані кошти на оплату земельного податку за земельну ділянку площею 1298,9 кв.м. за вказаною адресою.

Листом № 6292/ФОП/20-40-13-09-23 від 18.06.2018 відповідач повідомив представника позивача, що протягом 2015-2018 років ОСОБА_3 нарахований земельний податок за ділянку за адресою: м. Харків, пр. Московський, 196А наступним чином: 2015 рік 21022,93 грн (ППР № 9261-15 від 30.06.2015), 2016 рік 11231-1303 грн (ППР №9261-15 від 15.08.2016), 2017 рік 31933,40 грн (ППР № 402-1303 від 13.06.2017), 2018 рік 31933,40 грн (ППР № -2038 від 14.03.2018).

Щодо правового регулювання спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.14.1.72 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

При цьому, положеннями п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Як передбачено п. 270.1 ст.270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно із п.286.1ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 визначає процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів.

Відповідно до п.4 вказаного Порядку, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Статтею 26 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів - землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою: Фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками. відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Порядок користування відомостями Державного земельного кадастру регламентований ст. 38 Закону України "Про Державний земельний кадастр", згідно якої, відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: - витягів з Державного земельного кадастру про об'єкт Державного земельного кадастру; - довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; - викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру. Користування відомостями Державного земельного кадастру може також здійснюватися у формі надання доступу до нього в режимі читання. Доступ до Державного земельного кадастру надається банкам, центральному органу виконавчої влади, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, та особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників та Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів. Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є обов'язковим при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки (крім складення заповітів). Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку видається заявнику в день надходження заяви. Для здійснення повноважень, визначених законом, органи державної влади та органи місцевого самоврядування користуються відомостями і документами Державного земельного кадастру щодо земель та земельних ділянок розташованих на відповідній території, на безоплатній основі. На отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право, зокрема, органи державної влади та органи місцевого самоврядування для реалізації своїх повноважень, визначених законом. Витяг з Державного земельного кадастру підписується Державним кадастровим реєстратором та посвідчується його печаткою.

Судом встановлено, що пунктом 3 рішення 7 сесії Харківської міської ради 11 скликання, від 22.02.2017 № 566/17 "Про внесення змін до рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з додатком 9 Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за № 1647/29777.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, податковим органом здійснено розрахунок земельного податку на підставі самостійно визначеного у податкових розрахунках земельного податку позивача, який подавався ОСОБА_3, як фізичною особою-підприємцем в період з 2004 по 2006 роки та з яких вбачається, що позивачем визначено площу земельної ділянки за адресою м. Харків, пр-т Московський, 196А, згідно договору від 25.01.2003 в розмірі 1298,8 кв.м.

У вказаному відзиві відповідач зазначив, що земельний податок, нарахований ОСОБА_3 склав: (291,18*1,249*1,433*1,06)*2,5*1,78*1%*1000*0,1299=31933,40 грн, з яких: 2,5 - Кф (землі громадського призначення), 1,78 - Км2 зональний коефіцієнт, 0,1299 - площа земельної ділянки в гектарах.

Суд звертає увагу на те, що показники площі земельної ділянки за адресою м. Харків, пр-т Московський, 196А, які визначені позивачем в розрахунках земельного податку з 2006 по 2017 рік могли змінитися, будь-яких інших доказів, які б використовувались при нарахуванні позивачу податкового зобов'язання з земельного податку відповідачем до суду не надано.

Суд зазначає, що відповідно до п.286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Положеннями п. 287.8 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15141 від 31.03.2003, позивачу на праві приватної власності належить нежитлові приміщення підвалу №ХХ, ХХІІ-ХХІХ, першого поверху №Y, YІІ-IX, 18-35, 1/5 частина приміщень спільного користування першого поверху №ІІІ, другого поверху №І, ІІ, 10, третього поверху №1 загальною площею 1298,8 кв.м., що складає 24/100 частини в літ. А-3, за адресою м. Харків, пр. Московський, 196А.

Враховуючи викладене, при розрахунку земельного податку податковим органом має враховуватись площа земельної ділянки пропорційно площі приміщень, які належать особі.

Проте, як вбачається з відзиву на позовну заяву Головним управлінням ДФС у Харківській області в порушення ст. 286, 287 Податкового кодексу України розрахунок земельного податку зроблений із застосуванням показника загальної площі нежитлових приміщень, належних позивачу та прирівняно її до площі земельної ділянки в розмірі 1,1299 га.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності винесеного податкового повідомлень-рішень повідомлення-рішення № 402-1303 від 06.04.2017.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (місце проживання - пров. Ташкентський, буд. 4, м. Харків, 61015, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження - вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 39599198) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 402-1303 від 06.04.2017 з земельного податку за 2017 рік, яким визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 31933 (тридцять одна тисяча дев'ятсот тридцять три) грн 40 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (ідентифікаційний код - 39599198) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2018 року.

Суддя А.С. Мороко