Справа № 537/3151/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 537/3151/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Подобайло З.Г.

суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Рудь Сергія Сергійовича на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.08.2018, суддя Сьоря С.І., м. Кременчук, повний текст складено 03.08.18 по справі № 537/3151/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Рудь Сергія Сергійовича третя особа Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд скасувати постанову від 10 липня 2018 року серії ЕАА №476748 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно нього, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 03.08.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №476748 від 10 липня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП скасовано. Провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ст..122 ч.2 КУпАП закрито.

Не погодившись з рішенням суду , відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, вважає оскаржуване рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує , що під час патрулювання в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, було виявлено транспортний засіб під керуванням позивача, який повертаючи праворуч, в напрямку стрілки зеленого кольору, не надав дорогу транспортним засобам, які рухались на зелений сигнал світлофору. Позивачу повідомлено про причину зупинки, посаду та прізвище інспектора, роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплати адміністративного штрафу. Під час з'ясування обставин, які мають значення для справи про адміністративне правопорушення, позивач повідомив, що транспортні засоби, якім дозволено рух на зелений сигнал світлофору, рухались з низькою швидкістю. Оскільки пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відповідали дійсним обставинам, їх було прийнято до уваги як єдиний спосіб уникнути від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Відповідачем було прийнято до уваги факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, усні пояснення позивача, та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. До адміністративного позову не додано жодних доказів на підтвердження факту

дотримання позивачем п. 16.9 ПДР України під час проїзду перехрестя.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача до суду наійшла заява про розгляд справи без його участі , просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання на допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що, 10 липня 2018 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції Рудь С.С. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №476748, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 10.07.2018 року о 08 год. 09 хв. керуючи транспортним засобом МХ 150 F н.з. СВ 1144 АА в м.Кременчуці по вул. Небесної Сотні, повертаючи праворуч на вул.. Миколаївську, користуючись табличкою з нанесеною стрілкою зеленого кольору не надав дорогу транспортним засобам, які рухались на зелений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п 16.9 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст..122 ч.2 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого саме ст.122 ч.2 КУпАП

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч.2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до п. п. 16.9 ПДР України під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, показаннями технічних приладів чи засобів, фото- і кіно-зйомки, відеозапису, які використовувалися при нагляданні за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення дорожнього руху.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Положеннями статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано до суду взагалі будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, що не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та не надано до суду жодних доказів в підтвердження правомірності свого рішення.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень.

Відеозапис події та відеозапис процедури розгляду справи про адміністративні правопорушення в матеріалах справи відсутні, до суду апеляційної інстанції відповідачем не надавався .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №476748 від 10 липня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ст..122 ч.2 КУпАП винесена з порушенням норм КУпАП, оскільки відсутні належні і допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Всі інші доводи сторін щодо інших обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності не впливають на вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 ,323,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Рудь Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.08.2018 по справі № 537/3151/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Тацій А.М. Григоров