Справа № 0440/7104/18
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2018 року Справа № 0440/7104/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши у спрощеному провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
21.09.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач) в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 24.05.2015 року по 18.07.2015 року, з 16.08.2015 року по 07.04.2016 року, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 04.09.2018року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 24.05.2015 року по 18.07.2015 року, з 16.08.2015 року по 07.04.2016 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії з 04.09.2018 року. Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04.09.2018 року він звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач отримав відповідно статті ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно трудової книжки він працював на ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля», шахтоуправління ім. Горького в/о «Ростоввугілля», шахтоуправління «Алмазне» АТ «Гуковвугілля», ДВАТ «шахта «Благодатна» ДП ДХК «Павлоградвугілля», ВСП «шахта ім. Героїв Космосу» ВАТ «Павлоградвугілля» на посадах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а саме на посадах учня гірничого робітника очисного вибою підземний та гірничого робітника очисного вибою підземний з повним робочим днем під землею. Крім того, відповідно до військового білету серії НОМЕР_1 позивач проходив строкову військову службу з 20.11.1990 по 12.11.1992 роки, в період 30.01.2015 по 07.04.2016 року проходив військову службу при частковій мобілізації із збереженням місця роботи та середнього заробітку. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.10.2015 року має статус учасника бойових дій та згідно довідки № 626/м від 13.03.2018 року безпосередньо приймав участь у бойових діях в зоні АТО з 24.05.2015 по 18.07.2015 року, з 16.08.2015 по 07.04.2016 року. Проте, листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 07.09.2018 року № 36/03.22-19 йому було повідомлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки пільговий стаж на час звернення складає менше 25 років. Позивач із таким рішенням не погоджується та вважає, що відповідач неправомірно не зарахував до пільгового стажу період проходження військової служби в зоні АТО в потрійному розмірі (один місяць служби за три). Вважає, що пільговий стаж його роботи з урахуванням кратності становить 25 років 03 місяці 05 днів, що надає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2018 р. відкрито спрощене провадження у адміністративній справі та призначено її розгляд без виклику сторін.
Представником відповідача надано письмовий відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого, зазначено, що розглянувши звернення позивача, Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області відмовило в призначені пенсії, оскільки в останнього на дату звернення було недостатньо страхового стажу, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За підрахунками, які були зроблені на підставі документів, наданих позивачем, а також даних що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж позивача станом на 04.09.2018 року становив 19 років 06 місяців 05 днів, тобто менше 25 років. При цьому, відповідач зазначає, що позивачу до пільгового стажу роботи не було зараховано періоди роботи в ШУ ім. Горького в/о «Ростоввугілля» з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року та на ШУ «Алмазне» з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок. Період перебування позивача на військовій службі в зоні проведення АТО зарахований до стажу роботи згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, пільгового стажу позивача недостатньої для призначення пенсії на пільгових умовах. За вказаних підстав відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 04.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 07.09.2018 року № 36/03.22-19 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Позивачу було відмовлено призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з тим, що в нього не достатньо пільгового стажу, який надає право на призначення такої пенсії.
Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_3 , позивач працював на посадах, що надають право на пенсію на пільгових умовах, а саме:
- з 25.01.1993р. по 31.03.1993р. на посаді учня гірничого робітника очисного забою на ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» з повним робочим днем під землею;
- з 01.04.1993р. по 12.05.1993р. направлений на курси гірничого робітника очисного забою на УКК виробниче об`єднання «Первомайськвугілля»;
- з 13.05.1993р. по 17.06.1993р. направлений з курсів для проходження виробничої практики підземним учнем гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею;
- з 18.06.1993р. по 16.06.1994р. переведений на посаду гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею;
- з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року прийнятий на посаду гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Горького в/о «Ростоввугілля»;
- з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року прийнятий на посаду гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Алмазне» АТ «Гуковвугілля»;
- з 06.03.2000 року по 28.09.2009 року прийнятий на посаду гірничого робітника очисного забою в ВП шахта «Гірська» ДП ГХК «Первомайськвугілля» з повним робочим днем в шахті;
- з 12.10.2009 року по теперішній час працює на посаді гірника очисного забою по п`ятому розряду з повним робочим днем в шахті на ВСП «шахта ім. Героїв Космосу» ВАТ «Павлоградвугілля»
Крім того, згідно довідки № 4/258 від 24.05.2018 р., виданої Павлоградським об`єднаним міським військовим комісаріатом, позивач був призваний на військову службу у Збройні сили України при частковій мобілізації на підставі Указу Президента України від 14.01.2015р. №15/2015 «Про часткову мобілізацію» 30.01.2015 року та звільнений в запас 07.04.2016 року.
Згідно довідки № 626/м від 13.03.2018 року, яка видана військовою частиною НОМЕР_4 , позивач в періоди з 24.05.2015р. по 18.07.2015р., та з 16.08.2015р. по 07.04.2016р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 19.10.2015 року позивач має статус учасника бойових дій.
Як зазначається відповідачем, період проходження військової служби зарахований позивачу згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Проте, позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та наполягає на зарахуванні вказаного періоду в потрійному розмірі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).
Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
За правилами Положення №530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.
У даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу при частковій мобілізації в період з 30.01.2015 року по 07.04.2016 року та безпосередньо брав участь антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 24.05.2015 року по 18.07.2015 року та з 16.08.2015 року по 07.04.2016 року, що підтверджується довідкою № 626/м від 13.03.2018 року (а.с.12).
Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що відмовляючи в зарахуванні періоду проходження військової служби, коли позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період з 24.05.2015 року по 18.07.2015 року та з 16.08.2015 року по 07.04.2016 року в кратному обчисленні, відповідач порушив права та законні інтереси позивача.
Крім того, судом встановлено, що при обчисленні пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем не було враховано періоди роботи з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Горького в/о «Ростоввугілля» та з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Алмазне» АТ «Гуковвугілля» у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок.
Суд вважає такі дії відповідача неправомірними з огляду на наступне.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугою років регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.
Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Згідно «Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах», затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. за №1173, і який був діючим до 26.01.1991 року, розділ 1 «Гірничі роботи» підрозділ 1 «Підземні роботи» передбачав, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку і т. д.).
Згідно з абз. «а» ч. 1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Прядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 працював в період з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Горького в/о «Ростоввугілля» та з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Алмазне» АТ «Гуковвугілля».
Отже, трудова книжка серії НОМЕР_3 містить відомості про трудовий стаж позивача на посадах, передбачених Списком №1, що виключає обставини, передбачені ч. ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.
Таким чином, суд приходить до висновку, стаж роботи з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Горького в/о «Ростоввугілля» та з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Алмазне» АТ «Гуковвугілля» входить до пільгового стажу позивача, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, висновок відповідача щодо не можливості зарахувати позивачу період проходження військової служби в зоні проведення АТО в потрійному розмірі є помилковим.
В адміністративному позові позивачем не ставиться питання про зарахування стажу роботи з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Горького в/о «Ростоввугілля» та з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Алмазне» АТ «Гуковвугілля», проте відмова відповідача в зарахуванні такого стажу, на думку суду, є протиправною.
Відповідно до ч. 2 ст. КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З огляду на викладене та з метою повного та ефективного захисту прав, свобод інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Горького в/о «Ростоввугілля» та з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Алмазне» АТ «Гуковвугілля» до пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було сплачено судовий збір на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки він на момент подачі позову був звільнений від його сплати.
За положеннями ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.
Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 24.05.2015 року по 18.07.2015 року, з 16.08.2015 року по 07.04.2016 року, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 04.09.2018року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 24.05.2015 року по 18.07.2015 року, з 16.08.2015 року по 07.04.2016 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії з 04.09.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 21.06.1994 року по 28.02.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні ім. Горького в/о «Ростоввугілля» та з 19.06.1995 року по 16.09.1995 року на посаді гірничого робітника очисного забою з повним робочим днем під землею в Шахтоуправлінні «Алмазне» АТ «Гуковвугілля» до пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тесту судового рішення.
Рішення суду набуває законної сили у відповідності до положень ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. 295Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 19.10.2018р. Суддя З оригіналом згідно СуддяО.С. Рябчук О.С. Рябчук О.С. Рябчук