Справа № 2-а-7537/11
Суддя: Здоровиця О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2011 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дії щодо нарахування та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії як дитині війни

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати останнього здійснити нарахування надбавки в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачену суму допомоги з урахуванням фактично виплачених сум за період з 15.12.2010 року.

Ухвалою суду від 23.06.2011 року провадження у справі за позовом позивача відкрито в частині періоду з 20.12.2010 року. В іншій частині позов залишено без розгляду.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги і просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову обґрунтовуючи свої заперечення тим, що відповідач здійснював виплату надбавки дітям війниу розмірах встановлених діючим законодавством.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази в справі суд приходить до наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які набули правового статусу дітей війни, основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України Про соціальний захист дітей війни.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд приходить до висновку про те, що спір, як правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем слід розглядати із застосуванням Конституції України, Закону України Про соціальний захист дітей війни, Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону України Про держаний бюджет на 2010 рік, Закону України Про держаний бюджет на 2011 рік.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Законом України Про соціальний захист дітей війни№ 2195-ІV від 18.11.2004, який набрав чинності з 01.01.2006, встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується посвідченням та користується правами і пільгами, встановленими Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Будь-яких змін у вищевказану статтю протягом 2010-2011 років не вносилось.

Згідно довідки відповідача, яка мається у справі вбачається, що позивачу, з 15.12.2010 року виплачується надбавка, як дитині війнив розмірі 49,80 грн.

Судом встановлено, що при виплаті позивачу вище вказаного підвищення до пенсії відповідач керувався постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, а не ЗУ "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

У ч.1 ст.8 КАС України задекларовано, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст..9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Вихідним критерієм обчислення виплат надбавки дітям війниє мінімальна пенсія за віком.

Що ж стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої повинно було обчислюватись зазначене підвищення до пенсії, то суд вважає, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Розмір мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Статтею 21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" встановлено, що у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.

Враховуючи наведене, нарахування та виплата у 2010-2011 роках дітям війнипідвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинна здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тобто в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, який передбачений ст..28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Тобто, позивач має право отримувати державну соціальну підтримку передбачену ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Але при цьому суд звертає увагу на наступне.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення, зокрема, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду на 2011 рік.

Враховуючи вищевказаний прийнятий Закон, судом встановлено, що на період виникнення правовідносин, які є предметом спору в цій справі, станом на 19 червня 2011 року є чинними нормативно-правові акти (Закон України Про соціальний захист дітей війнита Закон України Про Державний бюджет України на 2011 рікзі змінами внесеними ЗУ від 14.06.2011 року № 3491-VI), які мають однакову юридичну силу, але по різному встановлюють розмір надбавки до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії дітям війни.

Отже для вирішення цього спору необхідно визначитись, який з цих законів є пріоритетним та підлягає застосуванню.

Згідно з ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив: Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Зміни внесені ЗУ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року № 3491-VI в Закон України Про Державний бюджет України на 2011 рікбули прийняті пізніше, а тому норми ЗУ Про Державний бюджет України на 2011 рікмають пріоритет над нормами Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Водночас суд звертає увагу на те, що на момент набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року № 3491-VI, Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян.

Постанова КМУ від 6 липня 2011 р. N 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, яка прийнята на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень ЗУ Про Державний бюджет України на 2011 рік, і якою передбачено, що дітям війни, в 2011 році, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні. набрала чинності 23.07.2011 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що дії відповідача з 20.12.2010 року по 22.07.2011 року є неправомірними, а за період з 23.07.2011 по 28.10.2011 року - є правомірними.

Таким чином позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3,40 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, стягнути з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 3,40 грн.

Керуючись ст..ст. 70, 71, 72, 94, 159-163, 167 КАС України, ст.6 ЗУ Про соціальний захист дітей війни", ст.19, 22 Конституції України, ЗУ Про державний бюджет на 2010 рік, ЗУ Про державний бюджет на 2011 ріксуд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі Донецької області про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дії щодо нарахування та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії як "дитині війни"- задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Добропіллі Донецької області щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, передбаченої ст..6 ЗУ Про соціальний захист дітей війниз 20.12.2010 року по 22.07.2011 року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі Донецької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 20.12.2010 року по 22.07.2011 року включно, з урахуванням виплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення постанови шляхом подачі апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя О.В.Здоровиця