Справа № 813/3415/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/3415/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Коморний О.І.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Львівській області.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якій міститься вимога визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області від 18.07.2018 року № ЛВ 631/448/АВ/ФС про накладення штрафу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки інспектором праці недотримано вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, зокрема всупереч вимог вищезгаданого Закону та Порядку № 295, під час перевірки інспектором праці не було надано (предявлено) ані посвідчення, ані направлення на перевірку. Крім того, зазначає, що позивача не було повідомлено про проведення інспекційного відвідування, тому останній не був присутній під час проведення інспекційного відвідування. Також зазначає, що його не повідомлено про підстави проведення перевірки, які також не вказано ні в акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ЛВ631/448/АВ від 26 червня 2018 року, ні в приписі про усунення виявлених порушень №ЛВ631/448/АВ/П від 26 червня 2018 року, ні в постанові про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 631/448/АВ/ФС від 18 липня 2018 року. Вважає протиправним те, що інспектором було винесено припис одночасно з актом, що тим самим позбавило позивача права надати зауваження до акту. На думку позивача, вести книги обліку трудових книжок ФОП не зобовязаний, відповідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом ОСОБА_4 праці України, ОСОБА_4 юстиції України, ОСОБА_4 соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58 та ОСОБА_4 соціальної політики України від 20.06.2014 р. № 72/06/187-14 «Щодо обовязків підприємців вести облік бланків та руху трудових книжок і вкладишів до них», а тому таке порушення взагалі відсутнє. Враховуючи наведене вважає, що перевірка ФОП ОСОБА_3 була проведена незаконно, а тому Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 631/448/АВ/ФС від 18 липня 2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти позову заперечив, долучив до матеріалів справи відзив, в якому зазначено, що відповідачем повністю додержано передбачену чинним законодавством процедуру притягнення субєкта господарювання до фінансової відповідальності. Підставою для інспекційного відвідування у позивача стало звернення фізичної особи, яка повідомила, що працювала у ФОП ОСОБА_3 та була звільнена з роботи, просила посприяти у видачі їй трудової книжки. З метою повного та всебічного розгляду даного звернення відповідачем було видано наказ від 25.06.2018 року № 1462-П та направлення від 25.06.2018 року № 1332, якими передбачено проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_3 з 25.06.2018 року по 26.06.2018 року. Зазначає, що позивача ознайомлено із службовим посвідченням та направленням після чого інспектора праці допущено до проведення інспекційного відвідування. Позивач особисто була присутньою при проведенні інспекційного відвідування, надавала відповідні пояснення, а також ознайомилася з актом інспекційного відвідування та приписом. Також відповідач вказує, що згідно п. 24 Порядку № 295 припис вноситься обєкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. Таким чином, оскільки акт інспекційного відвідування підписано ФОП ОСОБА_3 без будь-яких зауважень, а також без зазначення того що позивач бажає скористатися своїм правом надати такі зауваження, інспектором праці видано припис на усунення порушення, який також, без жодних зауважень, підписано позивачем. Окрім того, винесення припису одночасно з актом інспекційного відвідування, жодним чином не перешкоджало позивачеві подати свої зауваження на акт перевірки, поскаржитись на неправомірні, на думку позивача, дії інспектора тощо. Листом від 10.07.2018 року № 286/2/11-39 відповідач повідомив позивача про те, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 18.07.2018 року о 15:30. Проте, субєкт господарювання не забезпечив явку уповноваженого представника на розгляд справи та не подавав будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, тому справу про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на ФОП ОСОБА_3 розглянуто за його відсутності. Оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 18.07.2018 року № ЛВ631/448/АВ/ФС скеровано позивачу 19.07.2018 року.

Ухвалою суду від 03 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухав вступне слово представника позивача та представника відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи та

встановив:

Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ від 25.06.2018 року № 1462-П на проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалість робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обовязків у ФОП ОСОБА_3, на підставі звернення фізичної особи від 06.06.2018 року вх. №П-618.

25.06.2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області на підставі наказу від 25.06.2018 року № 1462-П, видано направлення від 25.06.2018 року № 1332 для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 в період з 25.06.2018 року по 26.06.2018 року.

26.06.2018 року відповідачем складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ631/448/АВ, в якому зафіксовані порушення :

- Підпункт «б» пункту 7.1, абзац третій пункту 7.1 глави 7 Інструкції № 58 про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція № 58), трудові книжки найманих працівників подаються ФОП ОСОБА_3 при прийнятті працівника на роботу та зберігаються у ФОП ОСОБА_3 Однак, при цьому книга обліку руху трудових книжок і вкладишів до них не ведеться;

- Частина четверта статті 79 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України), черговість надання відпусток працівникам ФОП ОСОБА_3 не визначена графіком, затвердженим ФОП ОСОБА_3 та доведеним до відома всіх працівників;

- Частина перша статті 115 КЗпП України, частина перша статті 24 Закону України «Про оплату праці» (далі - Закону № 108), виплата заробітної плати працівникам ФОП ОСОБА_3 проводиться через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів. Так, заробітну плату за другу половину березня 2018 року виплачено працівникам 30.03.2018, згідно з відомістю на виплату грошей № 4 від 30.03.2018, а заробітну плату за першу половину квітня 2018 року виплачено працівникам 19.04.2018, згідно з відомістю на виплату грошей №1 від 19.04.2018;

- Стаття 29 КЗпП України, стаття 57 КЗпП України, частина друга статті 66 КЗпП України, ФОП ОСОБА_3 не затверджено правила внутрішнього трудового розпорядку. Внаслідок цього працівники ФОП ОСОБА_3 не ознайомлені з правилами внутрішнього трудового розпорядку. Також час початку і закінчення щоденної роботи не передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності до законодавства. Також, час початку і закінчення перерви не встановлено правилами внутрішнього трудового розпорядку. Разом з цим, працівником ОСОБА_5 надано пояснення про те, що їй встановлено такий режим роботи: робочі дні - з понеділка по пятницю, робочий час - з 10:00 до 19:00;

- Частина друга статті 30 Закону № 108, ФОП ОСОБА_3 не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи. Так, у ході інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_3 не ведуться табелі обліку робочого часу працівників та не здійснюється облік виконуваної працівниками роботи.

- Частина шоста статті 95 КЗпП України, стаття 33 Закону № 108, індексація заробітної плати працівникам ФОП ОСОБА_3 не проводиться. Так, підвищення окладу за посадою продавця відбулося з січня 2017 року. Згідно з книгою нарахування заробітної плати, за посадою продавця з січня 2017 року встановлений посадовий оклад у розмірі 3200 грн. Вказаний посадовий оклад протягом 2017 року не змінювався. При цьому:

1) у червні-вересні 2017 року на вказаній посаді працювала працівник ОСОБА_6 Однак працівнику ОСОБА_6, яка працювала на посаді продавця, не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати за червень-вересень 2017 року;

2) у червні-грудні 2017 року на вказаній посаді працювала працівник ОСОБА_7 Однак працівнику ОСОБА_7, яка працювала на посаді продавця, не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати за червень-грудень 2017 року;

3) у червні-грудні 2017 року на вказаній посаді працювала працівник ОСОБА_8 Однак працівнику ОСОБА_8, яка працювала на посаді продавця, не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати за червень-грудень 2017 року;

4) у червні-вересні 2017 року на вказаній посаді працювала працівник ОСОБА_9 Однак працівнику ОСОБА_9, яка працювала на посаді продавця, не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати за червень-вересень 2017 року;

5) у червні-грудні 2017 року на вказаній посаді працювала працівник ОСОБА_10 Однак працівнику ОСОБА_10, яка працювала на посаді продавця, не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати за червень-грудень 2017 року;

6) у жовтні-грудні 2017 року на вказаній посаді працювала працівник ОСОБА_11 Однак працівнику ОСОБА_11, яка працювала на посаді продавця, не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати за жовтень-грудень 2017 року;

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 не нараховано та не виплачено індексацію заробітної плати працівникам: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Зазначений акт підписано Головним державним інспектором Клим Р.В та керівником обєкта відвідування фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 26.06.2018 року. Також позивач засвідчила своїм підписом отримання примірника акту на 16 аркушів.

У подальшому, 26.06.2018 року відповідачем винесено припис про усунення виявлених порушень №ЛВ631/448/АВ/П, який також підписано інспектором Клим Р.В та керівником обєкта відвідування фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 26.06.2018 року, та отримано останнім примірник, що підтверджується підписом.

10.07.2018 року на адресу позивача відповідачем направлено виклик на розгляд справи № 286/2/11-39 про накладення штрафу.

18.07.2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 631/448/АВ/ФС у розмірі 223380 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідача про накладення штрафу, оскільки така прийнята на підставі перевірки, що на думку позивача, проведена незаконно, останній звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ст.43 Конституції України, держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до ч.1 ст.260 Кодексу законів про працю України державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі Положення №96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці).

Згідно з п.7 Положення № 96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100, територіальним органом Держпраці на території Львівської області є Головне управління Держпраці у Львівській області.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держпраці у Львівській області затвердженого наказом Держпраці від 22.06.2017 року № 75 (далі - Положення № 75) Управління є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується.

Згідно п.п. 1 п. З Положення № 75 завданням Управління є, зокрема, реалізація державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.п. 5 п. 4 Положення № 75 Управління на виконання покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю. У відповідності до п.п. 49 цього ж пункту Управління накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Управління Держпраці.

До завдань Держпраці належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, а також зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування (п.4 Положення №96).

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V становлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання субєктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених субєктом господарювання у документі обовязкової звітності, крім випадків, коли субєкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обовязкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобовязаний повідомити субєкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до пяти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання субєктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоровю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу;

- неподання субєктом господарювання документів обовязкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Премєр-міністра України про перевірку субєктів господарювання у відповідній сфері у звязку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоровя людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було повязано з діяльністю субєкта господарювання.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі Порядок №295).

Пунктом 2 Порядку № 295 визначено, що Державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці:

- Держпраці та її територіальних органів;

- виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією, зокрема, ДФС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;

- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі звернення фізичної особи від 06.06.2018 року вх. №П-618, Головним управлінням Держпраці у Львівській області видано наказ від 25.06.2018 року № 1462-П на проведення інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалість робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обовязків у ФОП ОСОБА_3. 25.06.2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області на підставі наказу від 25.06.2018 року № 1462-П, видано направлення від 25.06.2018 року № 1332 для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3

Відповідно до п. 5 Порядку № 295 інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення.

Разом із тим, відповідно до п. 4 цього ж Порядку порядок повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, визначаються Держпраці.

З матеріалів справи встановлено, що наказом Держпраці від 22.06.2017 року № 76 затверджено Порядок повідомної реєстрації інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця. Згідно вимог Порядку повідомної реєстрації інформація про відвідування, що проводяться інспекторами праці реєструються відповідним територіальним органом Держпраці. Повідомна реєстрація проводиться шляхом внесення Держпраці чи відповідним територіальним органом Держпраці відомостей про інспектора праці, що здійснює відвідування, та обєкт відвідування до Реєстру інспекційних відвідувань та рішень інспектора праці про відвідування роботодавця. При цьому, чинним законодавством не передбачено оприлюднення Реєстру повідомної реєстрації в мережі інтернет, як зазначає у позовній заяві позивач.

На покликання позивача , що його не повідомлено про проведення інспекційного відвідування суд зазначає, що згідно п.п. «а» ч. 1 ст. 12 Конвенції МОП № 81 1947 року інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь- яке підприємство, яке підлягає інспекції.

Відповідно до п. 9 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен предявити обєкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Окрім того, згідно ч. З ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно приписів ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю) у сфері господарської діяльності» субєкт господарювання має, зокрема, право перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу та, відповідно, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

З вищевикладених правових норм слідує, що документами, якими має бути забезпечений інспектор праці під час інспекційного відвідування є службове посвідчення та направлення на здійснення контрольного заходу. Оскільки, позивач допустив до проведення інспекційного відвідування інспектора, суд доходить висновку, що позивача було ознайомлено із службовим посвідченням та направленням.

Суд зазначає, що доводи позивача про його відсутність під час проведення перевірки не беруться до уваги, оскільки позивачем особисто при проведенні інспекційного відвідування, надавалися відповідні письмові пояснення датовані 26.06.2018 року, а також підтверджується присутність особистим підписом в акті інспекційного відвідування та приписі.

Слід зазначити, що відповідно до п. «с» ст. 15 Конвенції МОП № 81 1947 року з урахуванням винятків, які можуть бути передбачені національним законодавством, інспекторам праці слід вважати абсолютно конфіденційним джерело будь-якої скарги, доведеної до їхнього відома, на недоліки або порушення правових норм і утримуватися від повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що інспекційне відвідування було проведене у зв'язку з отриманням такої скарги.

Тому, доводи позивача про те, що його не повідомили про підстави проведення перевірки, а також про те, що в акті, приписі та постанові відсутня інформація про підставу інспекційного відвідування, судом не беруться до уваги.

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилається на положення ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно якої під час проведення позапланового заходу зясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обовязковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Однак, дана правова норма не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки не відноситься до передбаченого частиною пятою статті другої цього Закону переліку правових норм, які зобовязане забезпечити Управління при здійсненні державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно з п.19 та п.20 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником обєкта відвідування або його уповноваженим представником.

Згідно з п.27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень обєкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

26.06.2018 року, було складено акт інспекційного відвідування № ЛВ/631/448/АВ. З даним актом під підпис ознайомилась ФОП ОСОБА_3

Відповідно до п. 21 Порядку № 295, якщо обєкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невідємною частиною. Зауваження можуть бути подані обєктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Згідно п. 24 Порядку № 295 припис вноситься обєкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

Таким чином, судом встановлено з матеріалів справи, що акт інспекційного відвідування було підписано особисто ФОП ОСОБА_3 без будь-яких зауважень, а також без зазначення того що обєкт відвідування бажає скористатися своїм правом надати такі зауваження, тому інспектором праці було видано припис на усунення порушення, який також, без жодних зауважень, було підписано обєктом відвідування.

Окрім того, суд звертає увагу позивача, що винесення припису одночасно з актом інспекційного відвідування, жодним чином не перешкоджало подати свої зауваження на акт перевірки, поскаржитись на неправомірні дії інспектора, тощо.

Оскаржувана позивачем постанова про накладення штрафу № 631/448/АВ/ФС від 18.07.2018 року була прийнята на підставі абзацу четвертого ч. 2 ст. 265 КЗпП України за порушення позивачем мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Зокрема, під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_3 встановлено, що обєктом відвідування не було проведено індексацію заробітної плати за червень-грудень 2017 року шести найманим працівникам.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про оплату праці» норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно - правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» до державних соціальних гарантій відноситься, зокрема, індексація доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно- правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно з ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Таким чином, оскільки індексація заробітної плати є гарантією в оплаті праці, яка передбачена Кодексом законів про працю України, вона є мінімальною державною гарантією в оплаті праці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 12.04.2018 року в справі № 816/2325/16.

Порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» не оскаржується позивачем, та на виконання вимог припису усунено зазначене порушення донарахуванням працівникам індексацію заробітної плати.

Суд зазначає, що механізм накладення на субєктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначається Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року ( далі Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад обєднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради обєднаної територіальної громади.

Згідно п. 3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Відповідно до п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у пятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Головним Управлінням Держпраці у Львівській області 06.07.2018 року прийнято рішення про призначення справи до розгляду на 18.07.2018 року.

Згідно п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Листом від 10.07.2018 року № 286/2/11-39 відповідач повідомив позивача про те, що розгляд справи про накладення штрафу відбудеться 18.07.2018 року о 15:30, за адресою м. Львів, пл. Міцкевича, 8. Даний лист скеровано позивачу 11.07.2018 року.

Відповідно до п. 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

18.07.2018 року, на підставі виявлених порушень, Головним управлінням Держпраці у Львівській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 631/448/АВ/ФС у розмірі 223380 грн на фізичну особу підприємця ОСОБА_3, та 19.07.2018 року скеровано на адресу позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, належним чином довів правомірність своїх дій, а позивач не навів переконливих та нормативно обґрунтованих доказів про порушення чинного законодавства відповідачем та порушення його прав спірним рішенням, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст рішення складений 22.10.2018 року.

Суддя Коморний О.І.