Справа № 725/5551/18
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/5551/18
Номер провадження 2-а/725/189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2018 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці у складі:

головуючої судді: Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі: Григорчук Д.В.,

за участю:

представника позивача - Главіцького В.В.,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача Джозефа Шахвейза,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області (місцезнаходження: вул.Шептицького, 25 м.Чернівці) до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, без постійного місця проживання) про примусове видворення, затримання відповідача з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні для забезпечення видворення,-

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2018 року представник Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Посилався на те, що працівниками міграційної служби було виявлено на території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 без документів, які посвідчували його особу та давали можливість законно знаходитися на території України.

У зв'язку із цим, постановою першого заступника начальника Головного управління державної міграційної служби в м.Києві від 05.09.2018р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700грн.

Цього ж дня, керівництвом Головного управління державної міграційної служби України у м.Києві прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_2 за межі території України, зобов'язавши залишити територію України у термін до 15.09.2018р.

Проте, 17 жовтня 2018 року працівниками УДМС у Чернівецькій області спільно із співробітниками Головного УНП в Чернівецькій області було виявлено громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2, який не виконав рішення про його примусове повернення.

Оскільки на даний час існує необхідність співробітництва з Посольством Республіки Пакистан в Україні щодо виготовлення документів відповідачу, зокрема довідки на повернення його в країну походження, а також у зібранні інших документів на його видворення, на виготовлення яких необхідно значного часу, просив позов задовольнити. Примусово видворити ОСОБА_2 за межі території України. А також затримати з метою забезпечення примусового видворення відповідача з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном до шести місяців.

У судовому засіданні представник позивача Главіцький В.В. позов підтримав та просив його задовольнити.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 за допомогою перекладача, пояснив, що позов він визнає. На території України він знаходився з метою знайти роботу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 05 вересня 2018 року працівниками міграційної служби було виявлено в хостелі за адресою: вул.Електротехнічна, 2 в м.Київ громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без документів на право проживання в Україні.

У зв'язку із цим, 05 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 працівниками Головного управління державної міграційної служби в м.Києві складено протокол про адміністративне правопорушення та цього ж дня винесено постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700грн. (а.с.8-11).

У поясненні, наданому відповідачем до ГУДМС України в м.Києві, громадянин Народної Республіки ОСОБА_2 зазначив, що на територію України він прибув у серпні 2018 року поза пунктом пропуску через державний кордон та визнав, що знаходиться на території України нелегально. (а.с.14,15).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно з ч.2 ст. 14 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави (ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Виходячи із системного аналізу вказаних положень Закону, суд вважає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Так, рішенням Головного управління державної міграційної служби в м.Києві від 05 вересня 2018 року вирішено примусово повернути ОСОБА_2 до країни походження або третьої країни та зобов'язано його покинути територію України у термін до 15.09.2018р. (а.с.6,7).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач вказане рішення отримав, зобов'язався не пізніше 15 вересня 2018 року залишити територію України та був ознайомлений з вимогами ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" щодо видворення у примусовому порядку та про наслідки в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін.

Доказів оскарження вказаного рішення матеріали справи не містять.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Доказів вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на виконання вищевказаного рішення та добровільне повернення в країну походження або третю країну матеріали справи не містять, а відповідачем не надано.

17 жовтня 2018 року працівниками УДМС у Чернівецькій області спільно із співробітниками Головного УНП в Чернівецькій області було виявлено громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2, який ухилявся від виїзду з України.

У зв'язку із цим, постановою УДМС у Чернівецькій області від 17.10.2018р. відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 5100 грн. (а.с.12-13).

Тобто, наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухиляється від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до ч. 8 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» положення цієї статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Статтею 31 вказаного Закону визначено перелік обставин за наявності яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення іноземця або особи без громадянства.

Як було встановлено судом, відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває.

Також не встановлено обставин, передбачених ст.ст.30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове видворення відповідача.

Отже, враховуючи вказані вище обставини з посиланням на докази, а також відсутність підстав, які б давали право відповідачу перебувати на території України, суд вважає, що його слід примусово видворити за межі території України.

Згідно ч.1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно ч.4 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи те, що з метою необхідності співробітництва з Посольством Республіки Пакистан в Україні щодо виготовлення документів відповідачу, а також у вчиненні інших дій щодо зібрання інших документів на його видворення за межі території України, вважаю, що його слід затримати з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, терміном до шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення примусового видворення його з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном до шести місяців, починаючи з моменту затримання, тобто з 14:00 год. 19 жовтня 2018 року.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич