Справа № 336/4459/18
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2018-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4459/18
пр. № 2-а/336/242/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який діє як адміністративний суд, у складі судді Жупанової І.Б., при секретарі Падалка А.Р., розглянувши адміністративну справу № 336/4459/18 пр. 2-а/336/242/2018 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до поліцейського роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить суд скасувати постанову серії АР № 789866 «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» від 03.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. на ОСОБА_1

В позові пояснив, що 03.08.2018 року поліцейським роти 2 батальйону 3 УПП у Дніпропетровській області ОСОБА_2 у відношенні позивача складена вищевказана постанова. Підставою для складання постанови від 03.08.2018 року з точки зору поліцейського УПП стали дії позивача, які внаслідок порушення п. 2.1, 2.1б, 2.4 ПДР нібито містили ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. До нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Як вказує позивач, 03.08.2018 року в момент, коли він знаходився біля автомобіля KIA Cerato до нього звернувся відповідач та звинуватив його втому, що він припаркував зазначений автомобіль з порушенням ПДД на що позивач запропонував розпочати розгляд справи про адміністративне правопорушення по даному факту. Проте факт скоєння позивачем порушення ПДД не було встановлено, оскільки відповідач не міг надати докази на підтвердження.

Після цього відповідач заявив незаконну вимогу предявити для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Позивач не відмовився виконати цю вимогу, а лише попросив відповідача пояснити, у чому полягає її законність та послатися на норму, яка зобовязує позивача виконати її.

Не взмозі пояснити законність своїх дій, відповідач виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яку позивач оспорює. Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог, надіслав до суду письмові пояснення, за змістом яких вважає позовні вимоги безпідставним та такими що задоволенню не підлягають з тієї підстави, що оскаржувана постанова була винесена у встановленому законом порядку. Крім того, позивачем не надано докази на спростування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 13.08.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено судовий розгляд.

Відповідач 27.08.2018 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджено поштовим повідомленням у матеріалах справи.

Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд ухвалює рішення про задоволення адміністративного позову виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 03 серпня 2018 року поліцейським роти 2 батальйону З УПП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки порожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія АР № 789866.

Згідно постанови, позивач, керуючи транспортним засобом KIA Cerato державний номерний знак НОМЕР_1, 03.08.2018 року о 10 год. 32 хв. не предявив на вимогу посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1а та 2.1б ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий до заходів адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» визначено вичерпний перелік, коли поліцейський має право вимагати в особи предявлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи обєкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи обєктом вчинення правопорушення.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте відповідач, на якого Законом покладено обовязок доказування правомірності свого рішення, в своїх письмових поясненнях лише розяснює порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, натомість так і не зазначає підстави для перевірки документів, тобто відповідач діяв у не передбачений законом спосіб.

З самої ж оскаржуваної постанови вбачається, що особа, відносно якої її складено, не пред'явила документи працівнику поліції, в той же час в постанові не зазначається жодної з передбачених ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» впідстав такої вимоги працівника поліції, виходячи з чого правомірність такої вимоги працівника поліції відповідачем не доведена, а, відтак, вдіях позивача суд не вбачає ознак адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, скасуванню оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то судові витрати підлягають стягненню на користь держави з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) до поліцейського роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 (місце роботи: Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого сержанта поліції роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2.

Скасувати постанову серії АР № 789866 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. Зафіксоване не в автоматичному режимі.

Стягнути зі старшого сержанта поліції роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири)гривні 80 коп. на користь держави.

Стягнути зі старшого сержанта поліції роти 2 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Б. Жупанова

21.09.18