Справа № 0440/5635/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року Справа № 0440/5635/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області про скасування рішення про заборону вїзду на територію України, -
25.07.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати рішення Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 02.03.2018 року № 1 про заборону вїзду на територію України громадянці ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на законних підставах перебувала на території України. У статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» міститься вичерпний перелік підстав для заборони вїзду іноземців в Україну. Позивач не вчиняв жодних дій, які б дали підстави для прийняття рішення про забророну їй вїзду на територію України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідачем 09.08.2018 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
16.08.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.
Зауважив, що 23.02.2018 року на адресу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області надійшли обґрунтовані пропозиції від Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо прийняття рішення про заборону в'їзду на територію України гр. ОСОБА_2 ОСОБА_3. Ретельно розглянувши пропозиції Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головним управління ДМС України у Дніпропетровській області було прийняте рішення № 1 від 02.03.2018 року про заборону вїзду на територію України гр. ОСОБА_2 ОСОБА_3 строком на 3 роки до 02.03.2021 року.
Зауважив, що на даний час відсутні підстави, якими керувався при формуванні довідки про заборону в'їзду в Україну слідчий СУ ГУ НП в Дніпропетровській області А.Костенко
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримала багаторазову візу на вїзд в Україну строком до 11.07.2018 року.
Відповідно до дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії АА № 005046 від 03.04.2018 року ОСОБА_1 отримала право працювати директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіткорп», строк дії дозволу до 03.04.2021 року.
02.03.2018 року на підставі зазначеної довідки Головним управлінням ДМС у Дніпропетровській області прийняте рішення № 1 про заборону громадянці ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вїзду в Україну строком на три роки до 02.03.2021 року, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
В обґрунтування такого рішення зазначено, що громадянка ОСОБА_2 ОСОБА_1, розголошує (розповсюджує) інформацію з обмеженим доступом та причетна до скоєння компютерних злочинів, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 361-2 Кримінального кодексу України. Отже, перебування громадянки ОСОБА_1 на території України може суперечити інтересам охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України.
02.03.2018 року до Державної прикордонної служби України направлено доручення про заборону вїзду на територію України громадянки ОСОБА_1.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.
Положеннями абзацу 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що в'їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» розроблена Інструкція про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.12.2013 року № 1235 (далі Інструкція).
Згідно пункту 3 Інструкції, рішення про заборону вїзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".
У відповідності до підпункту в) пункту 4 Інструкції, рішення про заборону вїзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за ініціативою органів досудового розслідування поліції - у разі встановлення підстав для заборони вїзду в Україну особам під час здійснення кримінального провадження.
Згідно пункту 5 Інстркуції, після отримання даних, які обґрунтовують необхідність заборони вїзду в Україну особі, органи та підрозділи, визначені у пункті 4 цієї Інструкції, надсилають до ДМС або її територіальних органів обґрунтоване звернення (довідку, рапорт), в якому зазначають такі відомості про особу: а) громадянство (підданство); б) прізвище, імя (імена) та по батькові (за наявності) особи в називному відмінку (для громадян ОСОБА_6 Федерації та Республіки Білорусь - російською мовою з дублюванням латиницею, для інших іноземців та осіб без громадянства - латиницею); в) дата народження (день, місяць, рік); г) стать; ґ) місце проживання; д) серія та номер паспортного документа, коли і ким виданий; е) відомості, які згідно з абзацами другим, третім та сьомим частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" дають підстави для прийняття рішення про заборону особі вїзду в Україну; є) запропонований строк заборони вїзду та відомості, які обґрунтовують його тривалість (обставини і характер вчинення іноземцем або особою без громадянства суспільно небезпечного діяння; результати перевірки особи за обліками МВС України, обліками правоохоронних органів іноземних держав та міжнародних правоохоронних організацій; наявність в особи не виконаних майнових зобовязань перед юридичними або фізичними особами в Україні).
Відповідно до пункту 6 Інструкції, рішення про заборону вїзду в Україну особі приймається на підставі обґрунтованого звернення (довідки, рапорту), зазначеного у пункті 5 цієї Інструкції, шляхом винесення рішення про заборону вїзду в Україну, за формою, наведеною у додатку до цієї Інструкції.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що підстави для прийняття рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 02.03.2018 року № 1, які були зазначені у довідці слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.02.2018 року, на теперішній час відпали.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що оскаржуване рішення на час розгляду адміністративного позову, відповідає всім фактичним обставинам справи та приписам чинного законодавства України, а відтак, на думку суду, повинне бути скасоване.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДМС у Дніпропетровській області про скасування рішення про заборону вїзду на територію України задовольнити повністю.
Скасувати рішення Головного управління ДМС у Дніпропетровській області від 02.03.2018 року № 1 про заборону вїзду на територію України громадянці ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДМС у Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_8