Справа № 755/9538/18
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9538/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Мовлянова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу № 755/9538/18 за позовом ОСОБА_1 до командира взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону 3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Соловій Олега Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову командира взводу ОДДЗ патрульної поліції у Львівській області Соловій О.І. серії ВР № 242607 від 15.06.2018 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.06.2018 року командиром взводу ОДДЗ патрульної поліції у Львівській області Соловій О.І. було винесено постанову серії ВР № 242607 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач вказує, що відповідно до вказаної постанови він, начебто, виконав обгін, порушивши п. 14.6 (е) ПДР України.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова була складена не за місцем вчинення правопорушення, а безпосередньо на місці його вчинення. Крім цього, незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, інспектор Соловій О.І. не дав можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Ще поліцейський проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Також позивач зазначає, що на його прохання надати пояснення, зафіксувати їх та опитати свідків які знаходилися в автомобілі, інспектор йому відмовив, роз'яснивши лише про право звернення до суду для дачі пояснень.

Крім цього, складена постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема на пояснення свідків, показання технічних приладів та засобів на підставі яких інспектором зроблено висновок про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач вказує, що постанова інспектором також складена дуже мілкими та нерозбірливими літерами.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно положень ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Від представника відповідача Мельника Т.П. до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні вимог (а.с. 21, 22). У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що позивач у своїй заяві не заперечує порушення ним правил дорожнього руху зафіксовані в оскаржуваній постанові, а доводи про порушення порядку розгляду справи спростовуються відеозаписом знятим нагрудним персональним відео-реєстратором поліції згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Крім цього, у поданому відзиві представник відповідача просив витребувати та оглянути в межах судового розгляду відеозапис із нагрудної камери інспектора.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно положень ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Судом встановлено, що 15.06.2018 року командир взводу ОДДЗ батальйону 3 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Соловій О.І. склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 242607, у якій зазначено, що 15.06.2018 року о 13 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Чоп М06, 504 км., ОСОБА_3 здійснив обгін, чим порушив п. 14.6 (е) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена командиром взводу патрульної поліції Соловій О.І., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач просить скасувати постанову командира взводу ОДДЗ патрульної поліції у Львівській області Соловій О.І. серії ВР № 242607 від 15.06.2018 року, оскільки останнім справу було розглянуто безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, тобто на місці вчинення правопорушення, а не в приміщенні Управління патрульної поліції м. Львова та у зв'язку із тим, що інспектором поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо тлумачення понять «за місцем» та «на місці» то дійсно, згідно рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5 - рп / 2015 положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами ст. 276 КУпАП.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Вказана норма закону передбачає альтернативу щодо місця розгляду наведених адміністративних правопорушень.

При цьому поняття «за місцем вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, що в даному випадку співробітником поліції порушено не було.

При цьому суд також приймає до уваги наступне.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Звертаючись з позовом до суду позивач також посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення, на те, що інспектором поліції постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була складена незаконно, оскільки інспектором було порушено визначений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме постанову було складено за відсутності для цього підстав.

Як убачається із постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, причиною для притягнення до відповідальності та накладення адміністративного стягнення стало те, що ОСОБА_3 здійснив обгін в порушення п. 14.6 (е) ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За клопотанням представника відповідача, викладеному у відзиві на позовну заяву, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.09.2018 року із Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області витребувано відеозапис адміністративного порушення 15.06.2018 року ОСОБА_3 пункту 14.6 (е) ПДР України, також витребувано оригінал або належним чином завірену копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 242607 від 15.06.2018 року (а.с. 26, 27).

Як убачається із Довідки про доставку електронного листа сформованої АСДС «Д-3», надіслана на офіційну електронну адресу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області «» копія ухвали суду від 26.09.2018 року отримана ДПП УПП у Львівській області 02.10.2018 року (а.с. 31).

Проте вимоги ували суду ДПП УПП у Львівській області виконано не було та про причини невиконання не повідомлено.

При цьому будь яких доказів від відповідача, які б могли спростувати доводи позивача викладені у позовній заяві щодо відсутності події правопорушення суду не надано.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, що потягло за собою порушення прав позивача та незаконне притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до командира взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону 3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Соловій Олега Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 242607 від 15.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3, місце проживання: 02218, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1.

Відповідач - командир взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону 3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Соловій Олег Іванович, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя