Справа № 750/4552/18
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/4552/18
Провадження № 2-а/750/440/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 03 травня 2018 року про примусове повернення позивача та заборону вїзду в Україну на 3 роки, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначене рішення винесено з порушенням вимог чинного законодавства України, положень міжнародних договорів, а також принципу пропорційності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2018 року рішенням головного спеціаліста СОЗНМРВ ВСІ та ОБГ УДМС України в Чернігівській області ОСОБА_2 примусово повернуто за межі України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 та зобовязано його покинути територію України у термін до 24.05.2018 року включно, також заборонено йому вїзд в Україну строком на три роки. Зазначене вище рішення прийняте з тих підстав, що у громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 відсутні будь-які підстави для законного перебування на території України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2018 року встановлено, що позивач є громадянином ОСОБА_4, легально покинув країну громадянської належності 03.11.2014, до України прибув повітряним транспортом 03.11.2014 за допомогою візи з метою одруження на громадянці України.

Відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» позивач був документований довідкою про звернення за захистом в Україні №007402 від 09.02.2017, термін дії якої неодноразово був продовжений.

22 листопада 2016 року позивач звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до управління ДМС України в Чернігівській області.

За результатами попереднього розгляду заяви позивача управлінням ДМС України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту у зв'язку з очевидно необґрунтованістю поданої заяви (Наказ УДМС України в Чернігівській області № 122 від 12.12.2016).

Надалі, позивач отримав повідомлення управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 126 про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, на підставі наказу управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області № 122 від 12.12.2016.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач 08.02.2017 звернувся зі скаргою до Державної міграційної служби України, однак отримав повідомлення № 11 від 10.04.2017, згідно з яким йому повідомлено, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» Державною міграційною службою України прийнято рішення від 27.03.2017 № 20-17 про залишення без розгляду скарги на рішення управління ДМС України в Чернігівській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В подальшому, не погоджуючись із прийнятими рішеннями позивач оскаржив їх до суду. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 відмовлено. Вказана постанова залишена в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018.

03 травня 2018 року відносно громадянина позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧГ №022872, з якого вбачається, що він порушив правила перебування в Україні, а саме проживання по недійсним документам або документам, термін дії яких закінчився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП.

Того ж дня відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЧГ 022872, якою на громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 було накладено штраф в сумі 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.203 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дія цієї статті не поширюється на випадки, коли іноземці чи особи без громадянства з наміром отримати притулок чи бути визнаними в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту, під час в'їзду в Україну незаконно перетнули державний кордон України і перебувають на території України протягом часу, необхідного для звернення із заявою про надання притулку чи заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Згідно пункту 3 статті 1 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Зазначеним вище рішенням апеляційної інстанції встановлено, що позивач є іноземцем, який перебуває на території Україні з наміром бути визнаним біженцем, про що подав заяву відповідно до Закону «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», та питання щодо якого станом на час розгляду справи повністю не вирішено та з урахуванням примітки до ст. 203 КУпАП на позивача не поширюється дія ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Враховуючи вищезазначені обставини, встановлені судом, які вказують на наявність підстав законного перебування громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 на території України під час винесення оспорюваного рішення, суд доходить висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246, 286 КАС України, ст. 251 КУпАП, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 (громадянин ОСОБА_4, ІПН відсутній, м. Київ, вул. Щекавицька, 55) до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. Шевченка, 51 А, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (м. Чернігів, вул. Шевченка, 51 А, ) від 03 травня 2018 року № 6 про примусове повернення громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_1 Фаттах ОСОБА_1 (громадянин ОСОБА_4, ІПН відсутній, м. Київ, вул. Щекавицька, 55) та заборону його вїзду в Україну строком на 3 роки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: