Справа № 804/867/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 жовтня 2018 року м. Дніпросправа № 804/867/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Іванов С.М. ,

судді: Панченко О.М., Чередниченко В.Є.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 804/867/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року залишено без руху та надано заявнику апеляційної скарги строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати документ про сплату судового збору у розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року № 455/2017, зокрема, ліквідовано Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд з передачею справ та матеріалів, що перебували в провадженні останнього до новоутвореного Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2018 року матеріали адміністративної справи № 804/867/18 передано на розгляд колегії суддів: Іванов С.М. (головуючий суддя), Панченко О.М., Чередниченко В.Є.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2018 року направлена на адресу відповідача та отримана ним 25 вересня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.184).

У встановлений законом строк, на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області подано клопотання про усунення недоліків, відповідно до якого відповідач просить відстрочити сплату судового збору, яке мотивоване тим, що на теперішній час тимчасово неможливо сплатити судовий збір через надходження листів про безспірне списання від Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області та відсутністю відповідного фінансування.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених положень Закону вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, для усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших (ніж незадовільний майновий стан особи) підстав для звільнення від сплати судових витрат, законодавством не визначено.

Таким чином, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан скаржника.

Відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також відповідає висновкам Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01).

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов'язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, вважаю, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору.

Також слід зазначити, що приписи ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлюють, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Враховуючи, що умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», за яких суд може відстрочити сплату судового збору, скаржником не вказано та їх існування не підтверджено жодними належними доказами, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що у задоволенні заявленого клопотання слід відмовити.

Таким чином, станом на 09 жовтня 2018 року вимоги, зазначені в ухвалі від 17 вересня 2018 року, заявником апеляційної скарги не виконані, недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 298 КАС України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Приймаючи до уваги, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу слід повернути заявнику.

Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

За таких підстав, керуючись ст.ст. 169, 298 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 804/867/18 - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання відповідно до ч. 2 ст. 325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Ухвала підписана складом суду 09 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко