Справа № 826/2623/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2623/18
У Х В А Л А

17 жовтня 2018 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Ганечко О.М.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення у формі наказу за наслідками розгляду заяв ПАТ "Укрнафта" з доданими документами про продовження строку дії (з урахуванням заяв про внесення змін) до:

- спеціального дозволу №1434 від 16 червня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, природний газ, конденсат Суходолівського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1562 від 31 серпня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат, супутні: гелій, етан, пропан, бутани Качанівського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1439 від 22 червня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Прилуцького родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1511 від 28 липня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Бугруватівського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1643 від 12 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат, супутні: етан, пропан, бутани Харківцівського родовища (Середняківське, Західно-Харківцівське і Східно-Харківцівське склепіння), строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1563 від 31 серпня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат, супутні: гелій Гнідинцівського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1703 від 22 грудня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Бережівського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1621 від 27 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Софіївського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1596 від 05 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Малодівицького родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1622 від 27 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: газ природний, нафта, газ, розчинений у нафті, конденсат Богданівського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1669 від 17 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: газ природний, конденсат, супутні: гелій, етан, пропан, бутани Клинсько-Краснознаменського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1671 від 17 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: газ природний, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани родовищ Гоголівського родовища (горизонти С-4, С-5, В-16), строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1714 від 25 грудня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Старосамбірського родовища в інтервалі глибин 3000-4030 м, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1685 від 07 грудня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний Новогригорівського родовища, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1670 від 17 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Коханівського родовища в інтервалі глибини 1050-1450 м, строком на 20 років;

- спеціального дозволу №1597 від 05 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат Мільківського родовища, строком на 20 років;

2) зобов'язання відповідача, в силу в силу принципу "мовчазної згоди", встановленого частиною шостою статті 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", прийняти наказ, на підставі якого видати ПАТ "Укрнафта" спеціальні дозволи на користування надрами з останнього дня строку, передбаченого законодавством на розгляд заяви дозвільним органом, та строком на 20 років з дати припинення строку дії відповідного спеціального дозволу, а саме:

- від 27 листопада 2017 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1434 від 16 червня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат Суходолівського родовища, строком на 20 років, до 16 червня 2038 року;

- від 14 грудня 2017 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1562 від 31 серпня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат, супутні: гелій, етан, пропан, бутани Качанівського родовища, строком на 20 років, до 31 серпня 2038 року;

- від 25 грудня 2017 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1439 від 22 червня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Прилуцького родовища, строком на 20 років, до 22 червня 2038 року;

- від 09 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1511 від 28 липня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Бугруватівського родовища, строком на 20 років, до 28 липня 2038 року;

- від 11 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1643 від 12 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат, супутні: етан, пропан, бутани Харківцівського родовища (Середняківське, Західно-Харківцівське і Східно-Харківцівське склепіння), строком на 20 років, до 12 листопада 2038 року;

- від 11 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1563 від 31 серпня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат, супутні: гелій Гнідинцівського родовища, строком на 20 років, до 31 серпня 2038;

- від 15 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1703 від 22 грудня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Бережівського родовища, строком на 20 років, до 22 грудня 2038 року;

- від 15 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1621 від 27 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, супутні: етан, пропан, бутани Софіївського родовища, строком на 20 років, до 27 жовтня 2038 року;

- від 18 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1596 від 05 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Малодівицького родовища, строком на 20 років, до 05 жовтня 2038 року;

- від 18 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1622 від 27 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: газ природний, нафта, газ, розчинений у нафті, конденсат, Богданівського родовища, строком на 20 років, до 27 жовтня 2038 року;

- від 22 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1669 від 17 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: газ природний, конденсат, супутні: гелій, етан, пропан, бутани Клинсько-Краснознаменського родовища, строком на 20 років, до 17 листопада 2038 року;

- від 22 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1671 від 17 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: газ природний, конденсат, супутні компоненти: етан, пропан, бутани родовищ Гоголівського родовища (горизонти С-4, С-5, В-16), строком на 20 років, до 17 листопада 2038 року;

- від 29 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1714 від 25 грудня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Старосамбірського родовища в інтервалі глибин 3000-4030 м, строком на 20 років, до 25 грудня 2038 року;

- від 29 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1685 від 07 грудня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний Новогригорівського родовища, строком на 20 років, до 07 грудня 2038 року;

- від 29 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1670 від 17 листопада 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, Коханівського родовища в інтервалі глибини 1050-1450 м, строком на 20 років, до 17 листопада 2038 року;

- від 31 січня 2018 року щодо продовження строку дії спеціального дозволу №1597 від 05 жовтня 1998 року на видобування вуглеводнів: нафта, газ, розчинений у нафті, газ природний, конденсат Мільківського родовища, строком на 20 років, до 05 жовтня 2038 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року позов задоволено. Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

При цьому, ПАТ "Укрнафта" до суду апеляційної інстанції подано заяву про забезпечення позову, у якому позивач просить: заборонити відповідачу - Державній службі геології та надр України, заборонити іншим особам: Державній службі України з питань праці, Державній екологічній інспекції України, та/або їх територіальним органам, їх службовим та посадовим особам, а також будь-яким іншим органам державної влади, їх службовим та посадовим особам приймати рішення (акти, приписи, протоколи, накази, розпорядження, тощо), якими перешкоджати, забороняти, вимагати припинення здійснення ПАТ «Укрнафта» діяльності з користування надрами з підстав відсутності у ПАТ «Укрнафта» документально оформлених спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами, а також здійснювати дії направлені на притягнення до відповідальності посадових (службових) осіб ПАТ «Укрнафта» за фактами продовження видобутку (користування надрами) до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили стосовно наступних спеціальних дозволів: спеціального дозволу №1434 від 16 червня 1998 року; спеціального дозволу №1439 від 22 червня 1998 року; спеціального дозволу №1511 від 28 липня 1998 року; спеціального дозволу №1562 від 31 серпня 1998 року; спеціального дозволу №1563 від 31 серпня 1998 року; спеціального дозволу №1596 від 05 жовтня 1998 року; спеціального дозволу №1597 від 05 жовтня 1998 року; спеціального дозволу №1621 від 27 жовтня 1998 року; спеціального дозволу №1622 від 27 жовтня 1998 року; спеціального дозволу №1643 від 12 листопада 1998 року; спеціального дозволу №1671 від 17 листопада 1998 року; спеціального дозволу №1669 від 17 листопада 1998 року; спеціального дозволу №1670 від 17 листопада 1998 року; спеціального дозволу №1685 від 07 грудня 1998 року; спеціального дозволу №1703 від 22 грудня 1998 року; спеціального дозволу №1714 від 25 грудня 1998 року.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 151 КАС позов може бути забезпечено: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно пунктів 1, 2 частини другої статті 150 КАС забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, законодавець передбачив вичерпний перелік заходів, шляхом яких може бути забезпечено адміністративний позов.

З сукупного аналізу наведених правових норм колегія суддів приходить до висновку, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача та інших осіб, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Аналіз постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 дає підстави для висновку, що заявлений вид забезпечення позову має відповідати предмету спору.

Поряд із цим, дії та рішення, які позивач просить заборонити здійснювати (приймати) іншим особам, не є предметом розгляду даної справи. Фактично позивач шляхом забезпечення позову намагається вирішити спір відносно дій та рішень державних органів, який ще не виник, оскільки таких дій не вчинялося, а рішень не приймалося.

Варто наголосити, що позивач не позбавлений права в подальшому оскаржити до суду дії та рішення суб'єктів владних повноважень, здійснення та прийняття яких він просить заборонити у своїй заяві, заявивши при цьому, за необхідності, заяву про забезпечення позову безпосередньо відносно цих дій та рішень.

Крім того, обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, ПАТ "Укрнафта" зазначає, що не продовження дії спеціальних дозволів на користування надрами, що є предметом спору у даній справі, спричинює необхідність зупинки видобутку на відповідних ділянках надр, що має наслідком консервацію свердловин, втрати обсягу видобутку енергоносіїв, недоотримання державою рентних платежів, газовою скрутою у певних регіонах, втратою робочих місць та майнові збитки у товариства.

Колегія суддів наголошує на тому, що будь-яких доказів на підтвердження фактичного виникнення вказаних обставин чи доказів можливості їх виникнення у майбутньому (зупинка видобутку, підготовка до консервації свердловин, попередження працівників про вивільнення тощо) позивачем надано не було.

Посилання позивача на те, що бездіяльність відповідача у минулому (зокрема у 2017 році) вимусила позивача зупинити видобуток на певних ділянках надр судом відхиляються як такі, що не мають відношення до спірних правовідносин у 2018 році.

При цьому, з долученої позивачем до заяви довідки щодо участі у слідчих діях на одному із родовищ корисних копалин вбачається, що видобуток позивачем не припинявся та здійснюється, що спростовує викладені позивачем обставини. Варто також відмітити, що вказана довідка не свідчить про будь-який тиск на господарську діяльність позивача у зв'язку із закінченням строку дії дозволів, оскільки нею виключно зафіксовані фактичні обставини діяльності на відповідній ділянці надр та без надання їм будь-якої правової оцінки (кваліфікації).

Як на підставу для забезпечення позову позивач також посилався на рішення судів у подібних спорах, які вирішувалися на користь ПАТ "Укрнафта". На переконання позивача зазначене свідчить про очевидність протиправності оскаржуваної бездіяльності відповідача.

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 29.09.2016 № 14 зазначив, що рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

На переконання апеляційного суду, вказані позивачем обставини, не свідчать про наявність ознак очевидної протиправності оскаржуваної бездіяльності. У суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що доводи позивача свідчать про істотне порушення вимог чинного законодавства при допущенні відповідачем оскаржуваної бездіяльності. На переконання колегії суддів, без вивчення та оцінки у ході судового розгляду по суті спору вказаних позивачем обставин, дійти висновку про протиправність оскаржуваної бездіяльності неможливо.

При цьому, визнана судом протиправною бездіяльність відповідача у подібних правовідносинах не є підставою для висновку про очевидність оскаржуваної бездіяльності у справі, що розглядається.

Таким чином, вказані позивачем підстави для забезпечення позову є необґрунтованими. Інших підтверджених обставин, які б свідчи про наявність визначених частиною другою статті 150 КАС підстав наведно не було.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 34, 150, 154, 248, 325, 329 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про забезпечення позову.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя О.М. Ганечко

Суддя А.Ю. Коротких