Справа № 813/2486/18
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2486/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., секретар судового засідання Іванес Х.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до Комунального підприємства “Бібрський комунальник” про стягнення коштів за податковим боргом,-

в с т а н о в и в :

Головне управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) звернулося до суду з позовом до Комунального підприємства “Бібрський комунальник” (81220, Львівська область, м. Бібрка, вул. Генерала Тарнавського, 22) про стягнення податкового боргу в сумі 338 407,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 01.02.2018 року заборгованість відповідача становить 338 407,41 грн. Проте, відповідачем не вживаються заходи щодо погашення вказаного боргу.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з’явився, заяву про визнання позову чи відзиву на позовну заяву до суду не надав, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно довідки Головного управління ДФС у Львівській області податковий борг Комунального підприємства “Бібрського комунальника” станом на 01.02.2018 року становить 338 407,41 грн. та складається з податку на додану вартість :

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 17.01.2018 р на суму 27 403,-- грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.12.2017 р на суму 21 788,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.11.2017 р на суму 24 091,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.10.2017 р на суму 22 938,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.09.2017 р на суму 27 372.00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.08.2017 р на суму 16 791,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.07.2017 р на суму 8 210,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.06.2017 р на суму 16 956,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 18.05.2017 р на суму 23 798,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.04.2017 р на суму 16 514,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.03.2017 р на суму 9 304,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.02.2017 р на суму 7 204,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 20.01.2017 р на суму 30684,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.12.2016 р на суму 7 862,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 17.11.2016 р на суму 21 696,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 19.10.2016 р на суму 2 083,00 грн;

- Податкова декларація з податку на додану вартість від 16.09.2016 р на суму 22 692,00 грн;

- Податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2016 р на суму 50,32 грн;

- Податкове повідомлення-рішення № від 10.10.2016 р на суму 400 грн;

- Податкове повідомлення-рішення № від 14.11.2016 р на суму 1 400 грн;

- Податкове повідомлення-рішення № від 20.09.2017 р на суму 3 440 грн;

- Податкове повідомлення-рішення № від 18.07.2017 р на суму 6 685,46 грн;

- Податкове повідомлення-рішення № від 16.01.2018 р на суму 3 996,92 грн.

Згідно зворотного боку облікової картки пеня на суму 15 048,71 грн.

Однак, дана заборгованість відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 54.1 ч. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов’язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов’язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. п. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному вказаним Кодексом.

Як встановлено п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби у відповідності до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу від 29.01.2015 року № 20-13 на суму 22582,76 грн.

Відповідачем доказів оскарження чи скасування вказаної податкової вимоги у встановленому законом порядку суду не надано.

Суд звертає увагу відповідача на те, що згідно п. 59.5. ст. 59 Податкового кодексу, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Оскільки відповідачем не погашено узгоджені суми грошових зобов’язань, то в силу п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України ці суми набули статусу податкового боргу.

В силу підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2, 95.3 статті 95 ПК України).

Як визначено частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Станом на день розгляду справи у суді, відповідач доказів сплати податкового боргу до суду не надав.

Отже, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 72-79, 90, 132, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства “Бірський комунальник” (81220, Львівська область, м.Бібрка, вул. Генерала Тарнавського,22; ) до бюджету з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, кошти за податковим боргом в сумі 338 407,41 грн (триста тридцять вісім тисяч чотириста сім гривень 41 коп ).

3. Судові витрати з сторін не стягуються.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2018 року.

Суддя Гулкевич І.З.