Справа № 260/1085/18
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 жовтня 2018 рокум. Ужгород№ 260/1085/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування п. 22 рішення №198 від 27.11.1996 року про передачу у приватну власність наймача ОСОБА_4 та членів його сімї квартири № 5 за адресою: м. Ужгород, вул. Капітульна, 31, загальною площею 117,0 м. кв.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у приватну власність громадянину ОСОБА_4 та членам його сім'ї було передано, з порушенням положень п. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», додатково дві житлові кімнати, які не знаходилися у користуванні на умовах найму у нього та членів його сім'ї, а тому не належали до обєктів приватизації. Також, позивач згідно позовної заяви зазначає, що оскільки вона, відповідно до положень Цивільного кодексу України, придбавши згідно Договору купівлі-продажу квартиру №4 за адресою: м. Ужгород, вул. Капітульна, 31, також набула права власності на допоміжні приміщення, які знаходяться у даному будинку, а тому передача у власність громадянину ОСОБА_4 вказаних приміщень є порушенням права власності позивача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вважає, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, предметом даного позову є спір про передачу у приватну власність квартири № 5 за адресою: Ужгород, вул. Капітульна, 31, загальною площею 117,0 м. кв.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПУ України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" № 8 від 20.05.2013 року справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають із житлових правовідносин, згідно з частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV розглядаються за правилами цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Таким чином, спір про передачу у приватну власність житла, а саме: квартири № 5 за адресою: Ужгород, вул. Капітульна, 31, загальною площею 117,0 м. кв. є спором, який виник із житлових правовідносин та не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язаний з вирішенням питання щодо права на житло. Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб'єкта владних повноважень як відповідача та підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, між сторонами існує спір про право, який має приватно-правовий характер, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1 950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України вказав: фраза встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …. Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, встановленим законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі й обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Отже, адміністративний суд не є судом, встановленим законом для цілей розгляду спору, що має місце у даній справі.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 24.05.2018 по справі №2а-310/12.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки зазначену заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, а також положення п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суд дійшов висновку, що зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому слід відмовити у відкритті провадження.

Згідно ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Роз'яснити позивачеві, що вирішення даного спору здійснюється в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ст. 243, ст. 248, ст. 256, ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування п. 22 рішення №198 від 27.11.1996 року про передачу у приватну власність наймача ОСОБА_4 та членів його сімї квартири № 5 за адресою: м. Ужгород, вул. Капітульна, 31, загальною площею 117,0 м. кв. - відмовити.

Роз'яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз'яснити позивачеві, що розгляд та вирішення даної справи віднесено до юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду (Восьмого апеляційного адміністративного суду) в строки визначені ст. 295 КАС України. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII Перехідних положень КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя ОСОБА_5