Справа № 0940/1668/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" жовтня 2018 р. справа № 0940/1668/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (надалі, також відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017 року з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня 2017 року; зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.10.2017 року відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017 року з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня 2017 року.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії. У зв'язку із змінами у чинному законодавстві, позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії на підставі постанови КМУ від 15 листопада 2017 року №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в цьому йому було відмовлено з посиланням на відсутність у позивача такого права. Не погоджуючись з такими діями відповідача та зазначаючи те, що він має право на перерахунок пенсії до розмірів, які визначені ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернувся з позовом до суду.
Ухвалою суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.1-2).
На адресу суду від позивача 17.09.2018 надійшла заява, за змістом якої позивач просить змінити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017 року з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня 2017 року; зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.10.2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №851 від 15.11.2017 року з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня 2017 року (а.с.16-21).
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 08.10.2018 року, в якому позовних вимог не визнав (а.с.27-28). Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що пeрeрaxунoк пeнсії відпoвіднo дo статті 59 Зaкoну Укрaїни "Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи" проводиться oсoбaм, які брaли учaсть у ліквідaції нaслідків Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи, іншиx ядeрниx aвaрій тa випрoбувaнь, у військoвиx нaвчaнняx із зaстoсувaнням ядeрнoї збрoї під чaс прoxoджeння дійснoї стрoкoвoї військової служби і внaслідoк цьoгo стaли oсoбaми з інвалідністю, тобто даний перерахунок передбачено тільки особам які стали інвалідами під час проходження дійсної строкової служби. Оскільки, в період ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із УДВП «Львівенергоремонт», з якої його було направлено на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1989 року по 29.06.1989 року, з 12.07.1989 року по 15.12.1989 року та з 14.06.1990 року по 17.09.1990 року, тобто перебуваючи в трудових відносинах приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 29-45).
Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, - встановив наступне.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується копіями посвідчень серії А 3127250, виданого 05.08.2002 року Івано-Франківською обласною державною адміністрацією (а.с.11), та посвідченням серії ААЖ №138932, виданого 10.12.2011 року Пенсійним фондом України (а.с.11).
31.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 (а.с.12).
01.08.2018 року управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську листом № 302/С-15 повідомило позивача, що згідно матеріалів пенсійної справи у відповідності до довідки Українського державного виробничого підприємства «Львівенергоремонт» від 03.07.1996 року за №11/51-2 він направлявся на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 4 травня 1989 року по 29 червня 1989 року, з 12 липня 1989 року по 15 грудня 1989 року та з 14 червня 1990 року по 17 вересня 1990 року. Відповідно права на перерахунок пенсії згідно статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у позивача немає (а.с.13).
Не погодившись з відмовою у перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю підстав для перерахунку та виплаті пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні вказаного спору, суд виходив з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
11.10.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон України від 03.10.2017 № 2148-УІІІ), яким частину третю статті 59 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон України від 28.02.1991 № 796-ХІІ) викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено зміни до Порядку № 1210.
Так, Порядок № 1210 доповнено пунктом 9-1, відповідно до якого за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
Частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ у редакції Закону України від 05.10.2006 № 231-У "Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п'ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.
Таким чином, частиною третьою статті 59 Закону України від 28.03.1991 № 796-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2017, визначено лише одну категорію осіб, які мали право на обчислення пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.
Водночас, вказаною нормою у редакції, чинній з 01.10.2017, передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.
З аналізу редакцій частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII розширено перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, а також осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.
Системний аналіз положень частини третьої статті 59 Закону та пункту 9-1 Порядку №1210 свідчить про те, що їх дія поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:
1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;
2) така участь особи відбувалася під час проходження дійсної строкової служби;
3) така участь особи призвела до її інвалідності.
Водночас, незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить копія посвідчення категорії 1 серії А №127250, виданого 05.08.2002 року. Згідно з вкладкою №127250 до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1) (а.с.11).
Відповідно до довідки за № 11/51-2 від 03.07.1993 року, позивач дійсно приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.1989 року по 29.06.1989 року, з 12.07.1989 року по 15.12.1989 року, з 14.06.1990 року по 17.09.1990 року.
Проте, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в період, коли позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він працював в Українському державному виробничому підприємстві «Львівенергоремонт» (а.с.36).
Отже, на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу в армії.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, суд приходить до висновку, що позивач не має права на перерахунок пенсії на підставі статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Отже, доводи позивача, що він має право на обчислення пенсії за статтею 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, на підставі п. 9-1 Порядку № 1210 та приписи ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору про перерахунок його пенсії, та є безпідставними.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо здійснення позивачу зазначеного перерахунку пенсії є правомірною.
Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивача щодо наявності у нього права, гарантованого вищевказаною нормою Закону.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.
Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), АДРЕСА_1, 76026;

Відповідач:

управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (), вул.Незалежності, 44, м.Івано-Франківськ, 76000.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2