Справа № 755/12083/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, в якому просило прийняти рішення про примусове видворення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України; затримати з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шість місяців; рішення суду звернути до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Україні з міркувань національної безпеки та з метою захисту українського суспільства тривають системні заходи з протидії незаконній міграції. До цієї роботи залучені міграційна та прикордонна служби, Національна поліція та Служба безпеки України.

Згідно вимог українського законодавства, іноземці та особи без громадянства перебувають на території України виключно на підставах, визначених законом. Іноземці, які перебувають в Україні, на рівних правах з громадянами України зобов'язані поважати та дотримуватися українського законодавства. Після того, як закінчилися підстави для перебування на території нашої держави, іноземці та особи без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України, відповідно до вимог закону. 10.08.2018 року у ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України, співробітниками Національної поліції за адресою: АДРЕСА_1, був виявлений громадянин Народної Респуліки Багладеш ОСОБА_4, який знаходиться в Україні без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його та території України.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Примусово видворено громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як на шість місяців.

Рішення звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема Відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам та не досліджено жодних обставин справи, що призвело до незаконно позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 серпня 2018 року у ході проведення профілактичних заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території України співробітниками Національної поліції за адресою: АДРЕСА_2, був виявлений громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який пояснив, що на територію України прибув у липня 2018 року в пошуках притулку; кордон України перетнув на ділянці з Російською Федерацією поза пунктом пропуску через державний кордон; паспортний документ відсутній; до органів міграційної служби з будь-якими заявами не звертався.

В результаті проведеної перевірки установлено, що громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на території України без будь-яких документів та законних підстав, які б надавали право йому знаходиться в Україні.

10 серпня 2018 року відносно громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ №003893 та прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ №003893, згідно з якою Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. в дохід держави за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

10 серпня 2018 року головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві О.В.Назаренко прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 24 години 00 хвилин 12 серпня 2018 року. Заборонено громадянину Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в'їзд в Україну строком на 3 роки до 10 серпня 2021 року (а.с. 12-13).

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, Відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави за яких примусове видворення не застосовується. Відповідач не виконав свій обов'язок та не покинув добровільно територію України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон № 3773-VI).

За приписами частини 1 статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону № 3773-VI).

Статтею 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, із змісту наведеної норми слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Такий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справа № 743/432/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_4 перебуває на території України з липня 2018 року без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування на території України.

Відповідно до прийнятого рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземці або особи без громадянства Відповідач повинен був самостійно залишити територію України в термін до 12 серпня 2018 року.

Однак, громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, рішення в установлений строк без поважних причин не виконав.

Крім того, рішення про примусове повернення Відповідачем до суду не оскаржувалося.

В апеляційній скарзі Відповідач зазначає, що не міг добровільно виконати рішення про примусове повернення в країну походження, оскільки був одразу затриманий працівниками міграційної служби та поміщений у Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Проте, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання Відповідача на факт його затримання 10 серпня 2018 року, оскільки належних доказів в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджують вказаний факт ним не надано, а матеріали справи цього не містять.

Разом з тим, як вбачається з рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 10 серпня 2018 року, права Відповідачем було дотримано, надано одну добу для добровільного виїзду із країни, про що останнього було повідомлено під особистий підпис (а.с. 14).

Крім того, з протоколу МКМ № 000024 про адміністративне затримання, вбачається, що 13 серпня 2018 року громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП доставлено до ГУ ДМС України для з'ясування обставин правопорушення та встановлення особи на 72 години.

Також, Відповідачу роз'яснено його права та обов'язки, передбачені статтями 55, 56, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З огляду на встановлені обставини, беручи до уваги, що громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_4, досяг 18-річного віку, порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; у Відповідача відсутні документи на право перебування на території України, а також легального перетину державного кордону України; Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; підстави вважати, що Відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині та наявність підстав для примусового видворення Відповідача за межі території України.

Щодо позовної вимоги про затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість місяців), колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

За приписами статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

З огляду на те, що у Відповідача не має постійного місця проживання, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, та існує ризик його втечі, а тому клопотання про затримання Відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, підлягає задоволенню.

Крім того, твердження Відповідача щодо порушення права громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, передбаченого статтею 15 КАС України, а саме не надання можливості особі, яка не володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, користуватися рідною мовою або мовою, якою вона володіє, завдяки залученню до справи перекладача, не відповідає дійсності, оскільки під час надання Відповідачем пояснень в ГУДМС України в м.Києві та вручення Відповідачу примірника рішення про примусове повернення його в країну походження був присутній перекладач ОСОБА_6 (а.с.10, 12-14).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Відповідача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький