Справа № 464/3298/18
Суддя: Рудаков І. П.
Дата ухвалення: 2018-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3298/18
пр.№ 2-а/464/149/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Рудаков І.П.

за участю секретаря судових-засідань ОСОБА_1

учасники справи: позивач ОСОБА_2 не зявився,

представник УПП у Львівській області не зявився,

поліцейський ВПОДДЗ УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_3 не зявився,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського ВПОДДЗ УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_3, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову серії ВР № 113104 від 31.05.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. В обґрунтування позову покликається на те, що поліцейським ВПОДДЗ УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_3 його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що начебто він 31.05.2018 о 11.15 год. по вул.Міцкевича у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті пр.Свободи- пл.А.Міцкевича у м.Львові, а також не предявив для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив 2.1.(ґ) Правил дорожнього руху України та відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Покликаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови вказує, що 31.05.2017, в момент коли він підійшов та сів до автомобіля, до нього підійшов поліцейський УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_3 з вимогою надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ для подальшого складення постанови про адміністративне правопорушення. При цьому зауважує, що на цей момент, він навіть не завів автомобіль, тому вважає, що статус «водія», який зобовязаний на законну вимогу інспектора надати документи, не вступив. Його доводи про те, що він не являється власником даного автомобіля та доказів того, що саме він вчинив вищевказане правопорушення, а саме припаркував автомобіль в недозволеному місці - ігнорувались. На момент спілкування з інспектором, його вина ще не була доведена, особа, яка залишила автомобіль в недозволеному місці - невстановлена, та згідно ст.251 КУпАП, будь-яких фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не було. Стверджує, що поліцейський порушив вимоги ст.ст.247, 251, 256, 268, 272, 276, 280, 283 КУпАП, а тому вважає, що його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у звязку з чим просить оскаржувану постанову скасувати.

Позивач ОСОБА_4 подав до суду заяву за замістом якої позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП та поліцейський ВПОДДЗ УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, жодних заяв та/або клопотань, а також, у визначений законом порядок, відзиву на позовну заяву від останніх не надходило, а тому у відповідності до ст.205 КАС України суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку сторін в судове засіданні та подане позивачем клопотання про розгляд справи у його відсутності, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних в справі доказів, без фіксування судового процесу технічними засобами згідно ч.4 ст.229 КАС України.

Зясувавши та встановивши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2018 постановою серії ВР № 113104 позивача ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно даної постанови, позивач визнаний винним у тому, що він 31.05.2018 о 11.15 год. по вул.Міцкевича у м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зупинку на перехресті пр.Свободи- пл.А.Міцкевича у м.Львові, а також не предявив для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив 2.1.(ґ) Правил дорожнього руху України.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови № 14від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернув увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Незважаючи на зазначені обставини, відповідачем та/або його представником не було подано в порядку визначеному ч.1 ст.261 КАС України відзиву на позовну заяву, не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем вищеописаного адміністративного правопорушення.

В силу положень ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та обєктивно зясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується розподілу судових витрат, то в даному випадку позивач, в силу положень ч.4 ст.288 КУпАП, звільнений від сплати судового збору, а інші витрати передбачені ст.ст.132, 134 КАС України останнім не конкретизовані та фактично (документально) не підтвердженні, у звязку з чим стягненню не підлягають.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, п.1 ст.247, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 261-262, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 113104 від 31.05.2018 про притягнення ОСОБА_4 (06.05.1983р.н., ІПН - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному КАС України протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Судове рішення складено 12 жовтня 2018 року.

Суддя: Рудаков І.П.