Справа № 2140/1312/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1312/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Г.) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 3/03-19 від 08.06.2018 р., яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком за списком № 2, згідно п. "б" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення";

- зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу наступні періоди роботи:

з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в БУ - 8 тресту "Укрзахіднафтогазбуд" (БУ 8 тресту "Укртрубопровідбуд") на посаді електрогазозварювальника (електрозварювальника, електрозварювальника ручної зварки),

з 08 лютого 1989 року по 28 квітня 1990 року в ХССУ монолітного домобудівництва на посаді електрозварювальника,

з 04 травня 1990 року по 19 листопада 1990 року в Херсонському підприємстві "Геліос" на посаді електрозварювальника,

з 20 листопада 1990 року по 31 травня 1991 року в акціонерному науково-виробничому об'єднанні "Синта" на посаді електрозварювальника,

з 05 червня 1991 року по 21 серпня 1992 року в ХБМУ № 617 тресту "Південьгідроспецбуд" на посаді електрозварювальника,

з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ - 3 ПОМО "СГКМ" (СУ - 3 АТВТ "Сибкомплектмонтаж", СУ - 3 ВАТ "Сибкомплектмонтаж") на посаді електрозварювальника ручної зварки;

- призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05 червня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті звернення 05.09.2017 р. до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, отримано відмову через відсутність за наявними документами необхідного пільгового стажу роботи. Вважає таке рішення протиправним, оскільки позивач має стаж роботи 39 років 4 місяці 10 днів, з яких 17 років 9 місяців 19 днів - стаж, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

30.07.2018 р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачу у справі було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки довідки про підтвердження характеру пільгової роботи, що надійшли від підприємств, де працював позивач не відповідають вимогам та не містять повної інформації. Тому, зарахувати до стажу позивачу період роботи на посадах електрозварником та газоелектрозварником з 04.08.1983 по 02.02.1989 року в СУ-8 "Укртрубопровідбуд" та з 25.11.1993 по 15.04.1997 рік в СУ-3 філії ВОТ "Сібкомплектмотаж" підстав немає.

Ухвалою суду від 12.07.2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09.08.2018 року суддею Поповим В.Ф. заявлено та задоволено самовідвід, у зв'язку з тим, що справа між тими ж сторонами про той же предмет спору вже була розглянута суддею та прийнято рішення на користь позивача (справа № 821/2070/17).

На підставі викладеного протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до розгляду судді Ковбій О.В.

Ухвалою від 14.08.2018 року справу прийнято до провадження судді, розгляд справи розпочато спочатку, у звязку з запланованою відпусткою судді (до 16.10.2018 року) розгляд справи призначено на 16.10.2018 року.

30.07.2018 року представником відповідача подано до суду клопотання про закриття провадження у справі в звязку з тим, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет вже був вирішений та у звязку з тим, що відповідне рішення набрало законної сили.

Ухвалою суду від 16.10.2018 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Розглянувши надані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 досяг встановленого віку 55 років та має загальний стаж роботи відповідно до відомостей трудової книжки БТ-І № 5870245 39 років 4 місяці 10 днів, з яких 17 років 9 місяців 19 днів стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З трудової книжки позивача БТ-І № 5870245 вбачається, що останній працював:

- з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в БУ - 8 тресту "Укрзахіднафтогазбуд" (БУ 8 тресту "Укртрубопровідбуд") на посаді електрогазозварювальника (електрозварювальника 4 та 5 розряду, електрозварювальника ручної зварки);

- з 08 лютого 1989 року по 28 квітня 1990 року в ХССУ монолітного домобудівництва на посаді електрозварювальника;

- з 04 травня 1990 року по 19 листопада 1990 року в Херсонському підприємстві "Геліос" на посаді електрозварювальника 6 розряду;

- з 20 листопада 1990 року по 31 травня 1991 року в акціонерному науково-виробничому об'єднанні "Синта" на посаді електрозварювальника 6 розряду;

- з 05 червня 1991 року по 26 серпня 1992 року в ХБМУ № 617 тресту "Південьгідроспецбуд" на посаді електрозварювальника 6 розряду;

- з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ - 3 ПОМО "СГКМ" (СУ - 3 АТВТ "Сибкомплектмонтаж", СУ - 3 ВАТ "Сибкомплектмонтаж") на посаді електрозварювальника ручної зварки.

05 вересня 2017 року позивач звернувся до Херсонського обєднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

За результатами розгляду заяви позивача від 05.09.2017, відповідно до протоколу № 78 засідання комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, останньому відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 через відсутність за наявними документами необхідного пільгового стажу роботи.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач оскаржив її до суду в рамках адміністративної справи №821/2070/17.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі №821/2070/17 від 14 лютого 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області (місцезнаходження: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76-А, ) викладене у вигляді протоколу № 78 від 05.12.2017 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за списком № 2. Зобов'язано Херсонське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу наступні періоди роботи: з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в БУ - 8 тресту "Укрзахіднафтогазбуд" (БУ 8 тресту "Укртрубопровідбуд") на посаді електрогазозварювальника (електрозварювальника, електрозварювальника ручної зварки), з 08 лютого 1989 року по 28 квітня 1990 року в ХССУ монолітного домобудівництва на посаді електрозварювальника, з 04 травня 1990 року по 19 листопада 1990 року в Херсонському підприємстві "Геліос" на посаді електрозварювальника, з 20 листопада 1990 року по 31 травня 1991 року в акціонерному науково-виробничому об'єднанні "Синта" на посаді електрозварювальника, з 05 червня 1991 року по 26 серпня 1992 року в ХБМУ № 617 тресту "Південьгідроспецбуд" на посаді електрозварювальника, з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ - 3 ПОМО "СГКМ" (СУ - 3 АТВТ "Сибкомплектмонтаж", СУ - 3 ВАТ "Сибкомплектмонтаж") на посаді електрозварювальника ручної зварки. Призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05 червня 2017 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду зазначене рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідачем, оформлене протоколом № 78 від 05.12.2017 р. про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком за списком № 2.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05 червня 2017 року, з урахуванням встановлених судом обставин. В решті позову відмовлено.

08.06.2018 року, як зазначено відповідачем на виконання наведеної постанови суду апеляційної інстанції, начальником відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення №3/03-19, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком за списком №2, згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підставою для відмови визначено те, що позивачем не надано результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці, отже його періоди роботи на посадах електрозварником та газоелектрозварником з 04.08.1983 року по 02.02.1989 року в СУ-8 «Укртрубопровідбуд» та з 25.11.1993 року по 15.04.1997 року в СУ-3 Філії ВОТ «Сібкомплектмонтаж» зарахуванню до пільгового стажу не підлягають.

Позивач вважає, що вказане рішення відповідача порушує його права та охоронювані законом інтереси за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Задовольняючи попередній адміністративний позов ОСОБА_1 (справа №821/2070/17), суд першої інстанції виходив з того, що позивач має необхідний спеціальний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, а відсутність атестації робочого місця не є підставою для не зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу, оскільки правовідносини регулюються міжнародними угодами.

Одеський апеляційний адміністративний суд повністю погодився з такими висновками суду першої інстанції з огляду на правове обґрунтування, яке суд застосовує в даній справі, в силу ідентичності обставин, що підлягають дослідженню.

Так, відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. б ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені установою ОСОБА_4 ОСОБА_4 СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету ОСОБА_4 СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII Загальні професії Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою ОСОБА_4 ОСОБА_4 СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварники та їх підручні.

Розділом XXXIII Загальні професії Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою ОСОБА_4 ОСОБА_4 СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалася посада електрозварник.

Постановою Кабінету ОСОБА_4 від 11 березня 1994 року № 162 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII Загальні професії передбачені електрозварники та газозварники.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом ОСОБА_4 України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до відомостей про роботу з трудової книжки позивача БТ-І № 5870245, останній працював:

- з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в БУ - 8 тресту "Укрзахіднафтогазбуд" (БУ 8 тресту "Укртрубопровідбуд") на посаді електрогазозварювальника (електрозварювальника 4 та 5 розряду, електрозварювальника ручної зварки);

- з 08 лютого 1989 року по 28 квітня 1990 року в ХССУ монолітного домобудівництва на посаді електрозварювальника;

- з 04 травня 1990 року по 19 листопада 1990 року в Херсонському підприємстві "Геліос" на посаді електрозварювальника 6 розряду;

- з 20 листопада 1990 року по 31 травня 1991 року в акціонерному науково-виробничому об'єднанні "Синта" на посаді електрозварювальника 6 розряду;

- з 05 червня 1991 року по 26 серпня 1992 року в ХБМУ № 617 тресту "Південьгідроспецбуд" на посаді електрозварювальника 6 розряду;

- з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ - 3 ПОМО "СГКМ" (СУ - 3 АТВТ "Сибкомплектмонтаж", СУ - 3 ВАТ "Сибкомплектмонтаж") на посаді електрозварювальника ручної зварки.

Тобто, періоди роботи, які позивач просив зарахувати до пільгового стажу, в сукупності перевищують 12 років 6 місяців, що встановлені п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та підтверджуються записами у трудовій книжці.

Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку та п.п.1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Отже, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому, стаж пільгової роботи підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці після 22 серпня 1992 року.

Судом першої інстанцій встановлено, що професія як електрозварника та газозварника була передбачена в спірний період у всіх Списках № 2.

Тобто, робота позивача на посаді електрогазозварювальника з 04 серпня 1983 року по 26 серпня 1992 року не вимагає підтвердження атестації робочого місця, а тому цей період роботи позивача зараховується до пільгового стажу за Списком № 2.

Робота позивача на території Російської Федерації у період з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ - 3 ПОМО "СГКМ" (СУ - 3 АТВТ "Сибкомплектмонтаж", СУ - 3 ВАТ "Сибкомплектмонтаж") на посаді електрозварювальника ручної зварки, підтверджується архівною довідкою від 20.05.2016 р. та відповідним записом у трудовій книжці.

Таким чином, записи у трудовій книжці та довідки, які містяться у матеріалах справи, підтверджують характер роботи позивача у спірний період за Списком № 2, що надає право на включення цих періодів до стажу та право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічний за змістом та обґрунтуванням висновок викладений в постанові суду першої інстанції у справі №821/2070/17 та підтриманий судом апеляційної інстанції.

Окрім вказаного, в своїй постанові Одеський апеляційний адміністративний суд вказує, що доводи органу пенсійного фонду про те, що період роботи позивача не підтверджений довідками, є безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду погодилась з висновками суду першої інстанцій та вказала, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у зарахуванні періоду роботи з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в СУ -8 Укртрубопровідбуд та з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1998 року в СУ-3 Філії ВОТ Сібкомплектмонтаж до пільгового обчислення пенсії за Списком № 2.

Однак, у спірній ситуації, яка була предметом розгляду в рамках справи №821/2070/17, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач приймаючи рішення №78 від 05.12.2017 року був наділений певним обсягом дискреційних повноважень.

А тому, не погодився зі способом захисту порушених прав позивача, вважаючи, що достатнім є зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05 червня 2017 року з урахуванням встановлених судом обставин щодо безпідставності відмов позивачу у зарахуванні періоду роботи з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в СУ -8 Укртрубопровідбуд та з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1998 року в СУ-3 Філії ВОТ Сібкомплектмонтаж до пільгового обчислення пенсії за Списком № 2.

Проте, виконуючи постанову апеляційного суду, ГУ ПФУ не врахував висновків суду та повторно, з тих самих підстав відмовив позивачу у зарахуванні періоду роботи з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в СУ -8 Укртрубопровідбуд та з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ-3 Філії ВОТ Сібкомплектмонтаж до пільгового обчислення пенсії за Списком № 2.

Правомірність свого рішення відповідач, окрім іншого, обґрунтовує тим, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд вважає такі аргументи відповідача зловживанням дискреційними повноваженнями та невірним розумінням сутності дискреції.

Так, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, зарахувати до пільгового обчислення пенсії позивача за списком №2 (за наявності постанови суду про безпідставності відмов у такому зарахуванні) або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача, за наявності судового рішення у справі №821/2070/17 у спірних правовідносинах вже не є дискреційними.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року в справі №816/591/15-а.

В свою чергу, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 2-4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт чи окреме його положення, визнати дії суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, визнати бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язати вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному випадку суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є виз визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 3/03-19 від 08.06.2018 р., яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком за списком № 2, згідно п. "б" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язання його зарахувати позивачу до пільгового стажу наступні періоди роботи:

з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в БУ - 8 тресту "Укрзахіднафтогазбуд" (БУ 8 тресту "Укртрубопровідбуд") на посаді електрогазозварювальника (електрозварювальника, електрозварювальника ручної зварки),

з 08 лютого 1989 року по 28 квітня 1990 року в ХССУ монолітного домобудівництва на посаді електрозварювальника,

з 04 травня 1990 року по 19 листопада 1990 року в Херсонському підприємстві "Геліос" на посаді електрозварювальника,

з 20 листопада 1990 року по 31 травня 1991 року в акціонерному науково-виробничому об'єднанні "Синта" на посаді електрозварювальника,

з 05 червня 1991 року по 21 серпня 1992 року в ХБМУ № 617 тресту "Південьгідроспецбуд" на посаді електрозварювальника,

з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ - 3 ПОМО "СГКМ" (СУ - 3 АТВТ "Сибкомплектмонтаж", СУ - 3 ВАТ "Сибкомплектмонтаж") на посаді електрозварювальника ручної зварки.

А також - призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05 червня 2017 року.

До того ж сама Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покладає на національний суд відповідальність за здійснення правосуддя.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об'єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Окрім зазначеного, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 Управління застосування пенсійного Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76-А, ) від 08.06.2018 р. № 3/03-19 про відмову ОСОБА_1 (73039, АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) у призначенні пенсії за віком за списком № 2.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу наступні періоди роботи:

з 04 серпня 1983 року по 02 лютого 1989 року в БУ - 8 тресту "Укрзахіднафтогазбуд" (БУ 8 тресту "Укртрубопровідбуд") на посаді електрогазозварювальника (електрозварювальника, електрозварювальника ручної зварки),

з 08 лютого 1989 року по 28 квітня 1990 року в ХССУ монолітного домобудівництва на посаді електрозварювальника,

з 04 травня 1990 року по 19 листопада 1990 року в Херсонському підприємстві "Геліос" на посаді електрозварювальника,

з 20 листопада 1990 року по 31 травня 1991 року в акціонерному науково-виробничому об'єднанні "Синта" на посаді електрозварювальника,

з 05 червня 1991 року по 26 серпня 1992 року в ХБМУ № 617 тресту "Південьгідроспецбуд" на посаді електрозварювальника,

з 25 листопада 1993 року по 15 квітня 1997 року в СУ - 3 ПОМО "СГКМ" (СУ - 3 АТВТ "Сибкомплектмонтаж", СУ - 3 ВАТ "Сибкомплектмонтаж") на посаді електрозварювальника ручної зварки.

Призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 05 червня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76-А, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (73039, АДРЕСА_1, ід.н. НОМЕР_1) суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев"ять гривень шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 жовтня 2018 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 10.2.4