Справа № 0240/2436/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2018-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 жовтня 2018 р. Справа № 0240/2436/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Корнійчук Ю.І.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АХТ - АГРО" (21009, м. Вінниця. вул. Енергетична, 7-Б)

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 04.07.2018 року

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "АХТ - АГРО" з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 04.07.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю висновків податкового органу щодо завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість внаслідок чого, завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за звітний період - липень 2017 року.

Згідно ухвали суду від 25.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати з правилами загального позовного провадження.

Відповідачем 09.08.2018 надано відзив на позовну заяву, згідно якого проти задоволення адміністративного позову заперечує. Також, зазначає, що за результатами позапланової виїзної перевірки встановлено, що укладені ТОВ"АХТ-АГРО" 1) ТОВ "Квінтхімекспорт" 2) ТОВ "Хойн Хім Трейд" договори поставки не опосередковувались реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет. Таким чином здійсненні господарські операції ТОВ"АХТ-АГРО" без належної обачливості або при наявності узгодження дій з ТОВ "Хойн Хім Трейд" та ТОВ "Квінтхімекспорт" з метою отримання податкової вигоди.

Позивачем надано відповідь на відзив, згідно якого доводи відзиву вважає необґрунтованими та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.09.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви та відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив, посилаючись на доводи відзиву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову виходячи, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 11.06.2018 року № 1431, виданого ГУДФС у Вінницькій області, посадовими особами відповідача відповідно до п. 75.1 ст. 75, на підставі, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ГУДФС у Вінницькій області від 08.06.2018 року № 3343 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "АХТ-АГРО" по взаємовідносинах, зокрема, з ТОВ "Хойн Хім Трейд" за лютий 2017 року та ТОВ "Квінтхімекспорт" за період з березня по липень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 22.06.2018 року № 2934/1415/37691026, згідно якого встановлено порушення п.п. 198.1, 198,3 198,6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 3349163 в тому числі за березень 2017 року на суму 698455 грн., за період квітень 2017 року на суму 663391 грн., за період липень 2017 року на суму 1987318 грн., внаслідок чого завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість у загальній сумі 3349164 грн. у податковій декларації за звітний період липень 2017 року.

На підставі висновків акту перевірки, податковим органом у відношенні позивача сформовано податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3349164 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України). При цьому, в даному випадку норми ПК України застосовуються в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення, визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобовязань платників податків, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, що передбачено п.п. 20.1.18, 20.1.19 цього ж Кодексу.

Як свідчать матеріали справи за наслідками проведеної перевірки, контролюючим органом складено акт від від 22.06.2018 року № 2934/1415/37691026, висновки якого стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 04.07.2018 року № НОМЕР_1.

Перевіркою з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Хойн Хім Трейд" та ТОВ "Квінтхімекспорт" встановлено, що підприємством завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 3349163 грн. в тому числі за березень 2017 року на суму 698455 грн., за квітень 2017 року на суму 663391 грн., за період липень 2017 року на суму 1987318 грн., внаслідок чого завищено суму від'ємного значення з податку на додану вартість у загальній сумі на 3349164 грн. у податковій декларації за звітний період-липень 2017 року.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладені норми Податкового кодексу України зазначено про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, фактична сплата грошових коштів контрагенту, в сумі визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до акту перевірки за період з 01.03.2017 по 31.05.2018 року, згідно даних ЄРПН ТОВ "Квінтхімекспорт" придбало засоби захисту рослин у ПП "Адітум Маркет" та ТОВ "Намлок Телекомунікейшн".

Між ТОВ "Квінтхімекспорт" та ТОВ "АХТ-АГРО" укладено договір поставки № 0034 від 14.03.2017р.

Згідно п. 1.1 вказаного договору продавець, згідно замовлення покупця, передає у власність останньому засоби захисту рослин, підтверджених накладними, що є невід'ємними частинами даного договору. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість засобів захисту рослин відповідно до умов договору.

Ціна вказується у видаткових накладних (п. 4.1 Договору).

Базис поставки продукції - склад ТОВ "Квінтхімекспорт" - вул. Торф'яна, 3, смт. Баришівка, Київська обл. (п. 2.3 Договору).

На виконання умов вказаного договору та на підтвердження поставки товару, вказаного в договорах поставки, позивачем надано видаткові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні форми № 1-ТН, акт звірки.

Також, 11.01.2017 року між ТОВ "Хойн Хім Трейд" та ТОВ "АХТ-АГРО" укладено договір поставки № 12. Згідно п. 1.1 вказаного договору продавець, згідно замовлення покупця, передає у власність останньому засоби захисту рослин, визначені в додатках до даного договору, підтверджених накладними та довіреностями, що є невід'ємними частинами даного договору. Покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість засобів захисту рослин відповідно до умов договору.

Асортимент ЗЗР, їх загальна кількість, ціна визначається в додатках, які є невід'ємною частиною договору (п. 2.1 Договору).

Термін дії договору до 31.12.2017 року.

На виконання умов вказаного договору та на підтвердження поставки товару, вказаного в договорах поставки, позивачем надано видаткові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні форми № 1-ТН.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши під час судового розгляду справи надані первинні документи, судом встановлено, що всі вони складені у відповідності до вказаних норм Закону та під час здійснення господарських операцій. Їх зміст підтверджує, реальність господарських операцій ТОВ "АХТ-АГРО" з контрагентами ТОВ "Хойн Хім Трейд" щодо поставки товару, визначеного у договорі №12 від 11.01.2017 року. Вказані документи містять найменування товару, докази розрахунків між сторонами договорів, факт приймання, видачі товару тощо. При цьому, вказані податкові накладні зареєстровані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті податковим орган. Отже, позивач має право на отримання податкового кредиту.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Дослідивши під час судового розгляду справи надані первинні документи, судом встановлено, що всі вони складені у відповідності до вказаних норм Закону та під час здійснення господарських операцій. Їх зміст підтверджує, реальність господарських операцій ТОВ "АХТ-АГРО" з контрагентами ТОВ "Квінтхімекспорт" та ТОВ "Хойн Хім Трейд" щодо поставки товару, визначеного у договорах №12 від 11.01.2017 року та №0034 від 14.03.2017 року. Вказані документи містять найменування товару, докази розрахунків між сторонами договорів, факт приймання, видачі товару тощо. При цьому, вказані податкові накладні зареєстровані позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийняті податковим орган. Отже, позивач має право на отримання податкового кредиту.

Крім того, під час аналізу звітності ТОВ "Квінтхімекспорт" за період з 01.08.2017 року по 31.10.2017 року та аналізом номенклатурного ряду товарів (робіт, послуг), згідно даних ЄРПН та ланцюга постачання встановлено наступне.

Відповідно до поданого ТОВ "Квінтхімекспорт" податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1 квартал 2017 р. на ТОВ "Квінтхімекспорт", працювало у штаті 1 особа, працювало за цивільно-правовими договорами - 0 осіб. ТОВ "Мрія-К" баланс (фінансовий звіт) за 2016, 2017 роки та декларацію з податку на прибуток за 2016, 2017 роки до органів ДФС не подано. Інформація про зберігання, транспортування товарів ТОВ "Квінтхімекспорт" відсутня. Також відсутня інформація про власні або орендовані фонди, що необхідні для здійснення фінансово - господарської діяльності підприємства.

Під час проведеного аналізу наявних трудових ресурсів з однієї сторони незначна кількість працюючих, значний обсяг оформлених документально ТОВ "Квінтхімекспорт" операцій з придбання та реалізації різноманітних товарів та послуг, які передбачають значно більшого обсягу трудовитрат, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями (менеджерів, аналітиків, юристів та інших).

Згідно акту перевірки ТОВ "Хойн Хім Трейд" податковому органу не вдалось встановити повязаність адреси навантаження товару господарської діяльності підприємства. Також, встановлено відмінність номенклатури придбаних та реалізованих товарів; відсутність реального ланцюга постачання реалізованих товарно-матеріальних цінностей; відсутні первинні документи, які підтверджують реальність здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Однак, вказані обставини суд до уваги не приймає, оскільки судом попередньо встановлено про реальність здійснення господарських операцій між ТОВ "АХТ-АГРО" та ТОВ "Квінтхімекспорт" та між ТОВ "АХТ-АГРО" та ТОВ "Хойн Хім Трейд", на підставі первинних документів, які відповідають вимогам чинного законодавства України про бухгалтерський облік.

Отже, вказані обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Однак податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо господарські операції між позивачем та його контрагентом не були реальними, а оформлялися лише документально. Однак, під час судового засідання представниками відповідача не наведено належних та допустимих доказів в спростування реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Квінтхімекспорт".

Щодо невідповідності номенклатури придбаних у вказаних періодах товарів (робіт, послуг) номенклатурі реалізованих товарів (робіт, послуг) по ланцюгу постачання.

Відповідно до пп. "а" п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Таким чином, встановлені обставини підтверджують реальність об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання, що в свою чергу підтверджує реальність здійснення господарської операції між ТОВ "АХТ-АГРО" та ТОВ "Квінтхімекспорт", а також між ТОВ "АХТ-АГРО" та «Хойн Хім Трейд», та право позивача на податковий кредит.

Суд наголошує на тому, що згідно п.п. 2.3.2.2 п. 2.3. Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року № 395 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Всупереч викладеному, акт перевірки, на підставі якого відповідачем винесено спірне податкове повідомлення-рішення, містить припущення та не містить підтверджуючих доказів щодо відсутності наміру у сторін на створення правових наслідків; щодо безтоварності господарських операцій; щодо невиконання позивачем та контрагентами взятих на себе зобовязань, що відображені у наданих накладних, актах виконаних робіт, платіжних дорученнях, податкових накладних.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, для висновку про фіктивність господарських операцій необхідно мати належні та допустимі докази наявності умислу контрагентів позивача на момент укладання спірних правочинів. Такими доказами має бути вирок суду за кримінальною справою, власні пояснення керівників підприємств-контрагентів, пояснення свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдиві показання (при розгляді адміністративної та цивільної справи), якщо така справа розглянута судом та рішення набуло законної сили.

Вирішуючи адміністративну справу, суд керується визначеними ст. 8 КАС України принципами щодо верховенства права, згідно яких, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КАС України).

Відповідно ч. 2 цієї ж статті, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (див. рішення по справі Інтерсплав проти України (заява № 803/02), п. 38).

Так, Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. (справа Щокін проти України) забезпечує гарантування одного з найважливіших принципів податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків платників податків, національні органи були зобов'язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати прибуткового податку (див. Рішення Європейського суду з прав людини, від 14.10.2010 р. п. 57 справа Щокін проти України).

Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Булвес АД проти Болгарії (заява №3991/03) від 22.01.2009 р. надає змогу не допустити обмеження законного права платника податків на податковий кредит, віднесення певних сум до витрат, за умови реальності господарської операції, у випадку порушення його контрагентом та контрагентами такого контрагента податкової дисципліни. Вказаним Рішенням розяснено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги є надмірним тягарем для платника податку, що порушить справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином, платник податків, який дотримується вимог податкового законодавства під час здійснення господарської операції та ведення бухгалтерського обліку, не повинен нести непомірний тягар стосовно обмеження права на податковий кредит у разі недотримання його контрагентом обов'язків, визначених податковим законодавством щодо сплати податків та ведення податкової звітності.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст.19 Конституції України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення від 04.07.2018 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 04.07.2018.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АХТ - АГРО" (21009, м. Вінниця. вул. Енергетична, 7-Б, ) судовий збір у сумі 50237, 46 грн. (п'ятдесят тисяч двісті тридцять сім гривень сорок шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович