Справа № 826/8910/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №826/8910/16

адміністративне провадження №К/9901/30279/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кравчука В.М.,

суддів Гриціва М.І., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу №826/8910/16 за касаційною скаргою Міністерства аграрної політики та продовольства України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 (колегія у складі суддів: Василенка Я.М., Данилишина В.М., Качура І.А.) у справі №826/8910/16 за позовом Аграрного фонду до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання протиправним та скасування рішення

І. РУХ СПРАВИ

1. Аграрний фонд звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 26.05.2016 № 177 «Про проведення перевірки питань діяльності Аграрного фонду».

2. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 в задоволенні позову відмовлено.

3. Не погоджуючись з постановою, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 апеляційну скаргу Аграрного фонду було задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги Аграрного фонду до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

5. 28.02.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018.

6. У касаційній скарзі Відповідач просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

7. Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2018 відкрито провадження у справі. 30.03.2018 надійшов відзив від Позивача.

8. Сторонами були заявлені клопотання про розгляд справи за їхньої участі. Однак ухвалою Верховного Суду від 16.10.2018 в задоволенні клопотань було відмовлено.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.05.2016 № 177 «Про проведення перевірки питань діяльності Аграрного фонду утворено комісію з проведення перевірки питань діяльності Аграрного фонду (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1) у складі згідно з додатком, якій доручено провести перевірку питань діяльності Аграрного фонду у термін з 26.05.2016 до 06.06.2016. Голові Комісії доручено поінформувати керівництво Міністерства аграрної політики та продовольства України про результати проведеної роботи.

10. Позивач вважає цей наказ протиправним, а тому звернувся до суду з позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що повноваження відповідача, визначені у Положенні про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року № 1119 «Про затвердження Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України», не передбачають прийняття рішень щодо проведення перевірок питань діяльності Фонду, такі функції віднесено до органів, уповноважених здійснювати внутрішній аудит, в порядку визначеному чинним законодавством.

12. Відповідач зазначив, що Аграрний фонд засновано на державній формі власності, він належить до сфери управління Мінагрополітики, підпорядкований йому та підзвітний, тому спірний наказ видавався в рамках визначених повноважень Міністерства, а крім цього перевірка проводилася не як контролюючим органом, а як уповноваженим органом управління. У позові просив відмовити повністю.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Мінагрополітики наділений відповідними повноваженнями, зокрема й на здійснення перевірки підприємств, що належать до сфери його управління, у тому числі й Аграрного фонду, шляхом прийняття відповідного рішення. У зв'язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

14. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки приписи Закону України «Про управління об'єктами державної власності» не визначають порядку, відповідно до якого мають відбуватись зазначені контроль та моніторинг, не передбачають можливість їх реалізації шляхом створення якихось комісій з проведення перевірок та власне проведення таких перевірок. Відповідно, вказаний Закон не наділяє відповідача повноваженнями на видання наказів про проведення перевірок з питань діяльності, в тому числі Фонду.

15. Крім того, повноваження Мінагрополітики закріплені в Положенні про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 року № 1119 «Про затвердження Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України». Проте, цим Положенням, як і Законом України «Про управління об'єктами державної власності» не передбачено повноважень Мінагрополітики приймати рішення про проведення перевірки позивача з питань діяльності Фонду.

16. Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що судом першої інстанції в оскаржуваній постанові не було зазначено, які саме норми законодавства наділяють Мінагрополітики повноваженнями саме щодо ініціювання перевірки позивача шляхом видачі оспорюваного наказу № 177 від 26 травня 2016 року.

17. Також передбачений нормами Закону України «Про управління об'єктами державної власності» контроль може здійснюватись саме в порядку проведення уповноваженим органом управління внутрішнього аудиту підпорядкованої йому бюджетної установи. Разом із тим, оскаржуваний наказ № 177 від 26 травня 2016 року не був прийнятий у вказаному порядку, що свідчить про те, що відповідач при його прийнятті діяв не в передбачений законом спосіб.

18. Більше того, наведене підтверджується й тим, що відповідно до п. 1 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 500/2011, Міністерство аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

19. Мінагрополітики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань формування та забезпечення реалізації: державної аграрної політики, політики у сфері сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави; державної політики в галузях рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних живих ресурсів, регулювання рибальства та безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, ветеринарної медицини, безпечності харчових продуктів, у сферах карантину та захисту рослин, охорони прав на сорти рослин, земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, лісового та мисливського господарства, нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

20. Крім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що до складу утвореної на підставі оскаржуваного наказу комісії було включено радника Міністра аграрної політики та продовольства України на громадських засадах, який не є державним службовцем - працівником Мінагрополітики, а тому не є суб'єктом владних повноважень, уповноваженим брати участь у процесах здійснення будь-якого контролю за позивачем.

21. Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування наказу від 26 травня 2016 року № 177 «Про проведення перевірки питань діяльності Аграрного фонду» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

22. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішенням суду апеляційної інстанції. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки Міністерство аграрної політики та продовольства України, яке відповідно до Положення про Аграрний фонд, є уповноваженим органом управління по відношенню до позивача, наділене повноваженням щодо здійснення моніторингу та контролю останнього.

23. Судом першої інстанції вірно встановлено, що перевірка Аграрного фонду проводилась Міністерством не як контролюючим органом на підставі Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», а як уповноваженим органом управління в межах своїх повноважень, передбачених Положенням про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України та іншими нормативно - правовими актами законодавства України.

24. Судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що оскаржуваний наказ, який є актом індивідуальної дії, станом на момент розгляду справи судом вичерпав свою дію, про що свідчить копія Довідки про результати перевірки питань діяльності Аграрного фонду від 16.06.2016.

25. Позивач зазначив у відзиві, що повноваження відповідача, визначені у Положенні про Міністерство аграрної політики та продовольства України, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 1119 «Про затвердження Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України», не передбачають прийняття рішень щодо проведення перевірок питань діяльності Фонду, такі функції віднесено до органів, уповноважених здійснювати внутрішній аудит, в порядку визначеному чинним законодавством, у зв'язку із чим даний позов підлягає задоволенню.

26. Щодо вичерпання дії наказу, то відповідно до сталої практики Верховного Суду (постанова від 09 лютого 2016 року у справі № 21-5864а15) порушення порядку ініціювання проведення перевірки особи призводить до визнання такої перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Оцінюючи наведені доводи касаційної скарги та відзиву, Суд вважає, що її слід задовольнити з таких підстав.

28. Зокрема, приймаючи постанову від 23.01.2018, Київський апеляційний адміністративний суд виходив із того, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про управління об'єктами державної власності», проте перелік об'єктів управління державної власності, наведений у ст. 3 вказаного Закону є вичерпним, і в ньому відсутнє майно, що передається державній спеціалізованій бюджетній установі, якою є Аграрний фонд відповідно до п. 1 Положення про Аграрний фонд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2015 № 543.

29. Згідно з п. 1 Положення про Міністерство аграрної політики та продовольства України (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 1119 (в редакції, чинній на момент прийняття спірного наказу), Міністерство аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінагрополітики є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує: формування та реалізує державну аграрну політику, державну політику у сферах сільського господарства та з питань продовольчої безпеки держави, охорони прав на сорти рослин, тваринництва; формування та реалізацію державної політики у сферах рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства та безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства, лісового та мисливського господарства, ветеринарної медицини, безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, у сферах карантину та захисту рослин, насінництва та розсадництва; формування державної політики у сферах використання і охорони земель сільськогосподарського призначення.

30. У пп. 54 п. 4 Положення визначено, що Мінагрополітики відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за діяльністю державних підприємств, установ і організацій, що належать до сфери його управління.

31. Водночас, Суд наголошує на тому, що вказаний вид контролю, право на здійснення якого прямо визначено у пп. 54 п. 4 Положення, не слід ототожнювати з фінансовим контролем, який здійснюється відповідними органами фінансового контролю в порядку, визначеному Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

32. Фінансовий контроль проводиться з метою, визначеною у ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» - контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна.

У свою чергу, контроль, який здійснює Міністерство, насамперед, переслідує мету прийняття відповідних управлінських рішень щодо Аграрного фонду, який належить до сфери управління Мінагрополітики, є підзвітним і підконтрольним йому (абз. 2 п. 1 Положення про Аграрний фонд).

33. Щодо доводів Позивача відносно того, що до складу комісії було включено радника Міністра аграрної політики та продовольства України на громадських засадах, який не є державним службовцем - працівником Мінагрополітики, то Суд зазначає, що у пп. 21 п. 10 Положення визначено, що Міністр утворює комісії, робочі та експертні групи. Зазначене Положення не містить жодних обмежень стосовно персонального складу відповідних комісій.

34. Відтак, Суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26 травня 2016 року № 177 «Про проведення перевірки питань діяльності Аграрного фонду» було прийнято з підстав та в межах повноважень, які належать Міністру аграрної політики та продовольства України.

35. Враховуючи наведене, Суд вбачає підстави для скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

36. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

37. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

38. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 було стягнено з Міністерства аграрної політики та продовольства України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Аграрного фонду судовий збір в сумі 2088,77 грн. Відповідачем відповідно до платіжного доручення від 12.02.2018 №66 було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2756,00 грн. Всього - 4844,77 грн.

Керуючись ст. 345, 349, 352, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №826/8910/16 скасувати.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.01.2017 залишити в силі.

Стягнути з Аграрного фонду (вул. Б. Грінченка, б. 1, м. Київ, 01001. Код ) на користь Міністерства аграрної політики та продовольства України (вул. Хрещатик, буд. 24, м. Київ, 01001. Код ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4844,77 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні сімдесят сім копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя М.І. Гриців

Суддя О.П. Стародуб