Справа № 727/9579/18
Суддя: Волошин С. О.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9579/18
Провадження № 2-а/727/196/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді: Волошина С.О.

секретар: Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: пров.Курильський, 52-А, м.Чернівці) до інспектора ГРПП Заставнівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: м.Заставна, Чернівецька область, вул.Незалежності, 67, 59400) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора ГРПП Заставнівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 04 вересня 2018 року відповідачем було винесено постанову серії НК №125557 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Згідно змісту постанови, керуючи транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1, ним нібито було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (здійснення повороту ліворуч із крайньої правої смуги). Вважає, що зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Так, після зупинки його автомобіля напарником відповідача, який звинуватив його у порушенні ПДР України, він поцікавився наявністю доказів, що підтверджують факт правопорушення, проте напарник обурився, сказав, що він не міг зафіксувати і повідомив, що обмежує його у русі на 3 години для винесення постанови, після чого пішов до службового автомобіля. Через 10-15 хвилин до нього підійшли двоє працівників поліції, в тому числі і відповідач та почали здійснювати обмеження його законних прав і винесення незаконної постанови. Зазначає, що його не ознайомили із ст. 63 Конституції України, частково ознайомили із ст. 268 КУпАП, не давши можливості скористатись своїми правами. Ним було подано усні клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання та про перенесення часу розгляду справи, у звязку із неможливістю скористатись юридичною допомогою, які було грубо відхилено. Окрім цього, інспектор неодноразово наголошував, що зафіксував правопорушення у не автоматичному режимі, але інспектор порушуючи вимоги ст. 258 ч. 5 КУпАП не склав протокол про адміністративне правопорушення. Також, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, не дотримуючись порядку встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП, оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях.

Просив визнати дії інспектора ГРПП Заставнівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та визнати повне порушення законодавства при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №125557, відносно нього та скасувати її.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 вересня 2018 року відкрито провадження по даній справі та надано можливість відповідачу в пятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову.

Позивач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання спрямував заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач інспектор ГРПП Заставнівського ВП ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи у суді, що підтверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Оскільки відповідачем не надано відзив на позов та всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов, у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.4 ст.229 КАС України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без сторін на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, виходячи з даних вимог закону, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 04 вересня 2018 року інспектором ГРПП Заставнівського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.11).

Відповідно до зазначеної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1, по автодорозі сполученням м. Кіцмань-м.Заліщики під час руху та здійснення повороту ліворуч перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розділяє напрямки руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Однак, процес розгляду справи не відповідав вимогам ст.279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не з'ясовувалися, не враховано те, що позивач вину не визнав, надав пояснення та зауваження щодо конкретної дорожньої обстановки, відсутності доказів правопорушення, тощо.

Відповідач не надав суду жодного доказу, що позивач керуючи транспортним засобом марки «Renault Megane», державний номер НОМЕР_1, на автодорозі сполученням м. Кіцмань-м.Заліщики під час руху та здійснення повороту ліворуч перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розділяє напрямки руху, а тому суд приймає доводи позивача як такі, що підтверджені матеріалами справи і вважає, що факт порушення позивачем ч.1 ст.122 КУпАП не доведений.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Вина позивача ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного ст.19 Конституції України, ст.ст.245, 251, 252, 254, 268, 279, 280, 283, 287 КУпАП, ст.ст.5, 6, 9, 10, 11, 12, 72, 77, 241-246, 257-263, 286 ч.4, 295 КАС України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: пров.Курильський, 52-А, м.Чернівці) до інспектора ГРПП Заставнівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (адреса місцезнаходження: м.Заставна, Чернівецька область, вул.Незалежності, 67, 59400) про скасування постанови серії НК№125557 про адміністративне правопорушення від 04 вересня 2018 року задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора ГРПП Заставнівського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Скасувати постанову серії НК№125557 від 04 вересня 2018 року винесену інспектором ГРПП Заставнівського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ С.О.Волошин