Справа № 127/21315/18
Суддя: Вишар І. Ю.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/389/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Вишара І.Ю.,ОСОБА_1,
при секретарі Федоровій С.М., за участю адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про скасування постанови серії ВР № 178677 від 15.08.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_4 до інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про скасування постанови серії ВР № 178677 від 15 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 122 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 15 серпня 2018 року інспектором роти №4 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову серії ВР №178677 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 гривень.

Зі змісту винесеної постанови вбачається, що ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом LEXUS LX570 н.з. АА 2274 ОР, 15.08.2018 о 15 год. 10 хв., рухаючись по дорозі М12 на 377 км, проїхав перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3(з) ПДР, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія», чим порушив розділ 34 ПДР, після зупинки на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 9.9(б) ПДР, а також не предявив для перевірки посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 2.1(а) ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає винесену 15 серпня 2018 року постанову серії ВР №178677 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правила дорожнього руху він не порушував, а дії інспектора поліції ОСОБА_5 при її винесенні протиправними.

Так, з позовної заяви вбачається, що 15 серпня 2018 року о 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 рухався на автомобілі LEXUS LX570 н.з. АА 2274 ОР зі сторони м. Хмельницький у напрямку м. Житомир повз м. Вінниця. Наближаючись до м. Вінниці позивач доїхав до відповідного знаку, який вказував напрямок руху наліво тільки з лівої смуги, увімкнув лівий покажчик повороту і за відсутності суцільної смуги, зупинився перед світлофором. Дочекавшись увімкнення дозвільного зеленого сигналу додаткової секції світлофора (зелена стрілка наліво), позивач розпочав рух наліво разом з усією колоною автомобілів, які рухались наліво. Через 1-1,5 км останнього наздогнав і зупинив екіпаж поліції. На зауваження позивача про те, що зупинивши його в даному місці працівники поліції створюють аварійну ситуацію і наражають на небезпеку учасників дорожнього руху, останні відреагували по хамськи. Також останні пояснили, що причиною зупинки є те, що позивач повернув наліво із середньої смуги руху, однак жодних доказів на підтвердження вказаного факту не надали. Після чого інспектор Гусаренко С.О. повідомив, що позивач дійсно повернув наліво із лівої смуги, однак під час зупинки останній не увімкнув аварійну сигналізацію та заїхав за стоп лінію. В подальшому інспектором було винесено постанову в якій порушенням зазначено і те, що про що позивача навіть не повідомляли, а саме проїзд перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора.

Оскаржувану постанову ОСОБА_4 вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню судом, оскільки на першу ж вимогу працівників поліції позивач увімкнув аварійну сигналізацію, вказаних в постанові правопорушень не вчиняв, про що зазначив інспектору у своїх поясненнях до постанови.

Крім того позивач зазначає, що адміністративне правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, а відтак працівник поліції не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу.

У своєму позові позивач зазначив і про те, що висновки відповідача про вчинення останнім правопорушень не підтверджуються жодними доказами, є необгрунтованими та спростовуються його поясненнями.

На думку позивача, відповідачем порушено ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки зупинення транспортного засобу було незаконним.

Таким чином, позивач вважає дії інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 протиправними, а відтак винесена постанова від 15 серпня 2018 року серії ВР №178677 про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 25.09.2018 та у якому зазначено про те, що вимоги позивача є безпідставними а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 15.08.2018 на автомобільній дорозі М-12 377 км водій автомобіля LEXUS LX570 н.з. АА 2274 ОРОСОБА_4 здійснив виїзд на перехрестя на вимкнений сигнал додткової секції, не виконав вимог дорожньої розмітки1.12, не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, а також не предявив посвідчення водія відповідної категорії для перевірки на вимогу поліцейського, чим порушив ПДР України та у звязку з чим було складено вищевказану постанову. Інспектором Гусаренком С.О. дану постанову було складено на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ч. 2 та ч. 4 ст. 258 КУпАП, а також Глави 19 КУпАП, а відтак відповідач мав усі законні підстави на складання вказаної постанови, а тому винесена інспектором Гусаренком С.О. постанова серії ВР №178677, на думку відповідача, є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 серпня 2018 року відповідачем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №178677 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з вищевказаною постановою ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом LEXUS LX570 н.з. АА 2274 ОР, 15.08.2018 о 15 год. 10 хв., рухаючись по дорозі М12 на 377 км, проїхав перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3(3) ПДР, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія», чим порушив розділ 34 ПДР, після зупинки на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.п. 9.8(б) ПДР, а також не предявив для перевірки посвідчення водія, чим порушив вимоги п.п. 2.1(а) ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

В судовому засіданні було досліджено наданий представником відповідача відеоматеріал та фотознімки, з яких не вбачається вчинення позивачем адміністративних правопорушень, зазначених в оскаржуваній постанові.

Так, із вказаного відео- та фото- матеріалу не вбачається порушення ОСОБА_4 п.п. 8.7.3 (з) ПДР України, а саме виїзду на перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції, оскільки з наданих фотознімків неможливо встановити ні номерний знак автомобіля, ні його марку, а відеоматеріал таких доказів не містить.

При цьому на вказаному відеозаписі вбачається, що позивачем було увімкнено світлову аварійну сигналізацію при зупинці транспортного засобу та предявлно на вимогу працівників поліції посвідчення водія, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а відтак останнім не порушено зазначені у постанові п. 9.9 (б) та п.п. 2.1 (а) ПДР України.

Таким чином, крім наданої позивачем копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №178677 від 15.08.2018, інших доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_4адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова серії серії ВР № 178677 від 15.08.2018 по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 12, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про скасування постанови серії ВР № 178677 від 15.08.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 122 КУпАП - задовольнити.

Постанову інспектора роти №4 БУПП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 серії ВР № 178677 від 15.08.2018 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за за ч. 2 ст. 122, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: