Справа № 766/18333/18
Суддя: Єпішин Ю. М.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2018 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар Стрекозова О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в Херсонській області роти №1 батальйону №1 сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову, складену інспектором УПП в Херсонської області сержантом поліції ОСОБА_2, серія ЕАВ № 604471 від 17.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.Позивач зазначив, що Правил дорожнього руху України не порушував, докази вчинення правопорушення відсутні, протокол про адміністративне правопорушення не складався, справу про адміністративне правопорушення розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, а тому дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2018 року про справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, крім того зазначив, що Відповідачем було перевірено належний йому телефон, при огляді якого, в журналі дзвінків не відображено інформації про вхідні або вихідні дзвінки, здійснені під час керування автомобілем.

Відповідач інспектор Анцибор А.О. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову.

Згідно відзиву, 17.09.2018 року під час патрулювання було виявлено автомобіль під керуванням позивача, водій даного транспортного засобу керуючи ним розмовляв по мобільному телефону, чим порушив п.2.9 «д» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто відповідно до вимог чинного законодавства, оцінивши при цьому докази за внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до ст. 252 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 17 вересня 2018 року інспектором УПП в Херсонської області сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серія ЕАВ № 604471 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн.

Згідно вказаної постанови 17.09.2018 року о 16:33 год. Позивач рухався на автомобілі та користувався засобами зв'язку, тримаючи його в руках, а саме: розмовлял по мобільному телефону, чим порушив п.2. 9 Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Відповідно до п.п. «д» п. 2.9 Правилам від 10.10.2001 року №1306 водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП визначено, що користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порушення Позивачем п.п. «д» п. 2.9 Правил не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами. Зафіксоване у постанові порушення Позивачем правил дорожнього руху не знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не приймає доводи Позивача з приводу порушень, допущених Відповідачем при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місті його вчинення, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обовязковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію», що набув чинності 07.11.2015 року, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення, зокрема, правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123) розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених, зокрема, ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Правила щодо відсутності в уповноваженої особи складати протокол про адміністративне правопорушення, розгляд якого віднесено, до компетенції Національної поліції передбачаються і в ч. 5 вказаної статті 258 КУпАП, згідно якої, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з цим, згідно із ч. 6 ст. 276 КУпАП Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення відносноХоружого В.В. слід скасувати, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 19-20, 72, 92, 241-242, 246, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Херсонській області роти №1 батальйону №1 сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 604471 від 17.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.М.Єпішин