Справа № 2040/7544/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 р. № 2040/7544/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійною фонду України у Харківській області, які полягають у відмові листом Головною Управління Пенсійною фондуУкраїни у Харківській області на ім'я ОСОБА_1 від 02.04.2018 № 2198/Ю-14 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі, в порядку та у розмірі, визначеному Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (з подальшими змінами та доповненнями), компенсацію за втрату ОСОБА_1 частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати ОСОБА_1 частини пенсії за період з 01.02.2016 по 02.02.2017 в сумі 42690,89 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійною фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати нарахованої пенсії в сумі 42690,89 грн за період з 01.02.2016 по 02.02.2017.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, відповідно до якої просив донарахувати та виплатити йому компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії, нарахованої за січень 2008 року - грудень 2013 року у сумі 42690,89 грн. Листом від 02.04.2018 № 2198/20-40 відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті компенсації, посилаючись на те, що різниця пенсії в сумі 158665,15 грн не була зарахована на його особистий рахунок, а тому для нарахування компенсації втрати частини доходів на вказану суму не має підстав. Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 17.09.2018 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

29 вересня 2018 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 по справі № 2-а-9628/08/2070 та постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 по справі № 646/10965/13-а ОСОБА_2 проведено перерахунок та здійснена виплата пенсії в сумі 158665,15 грн та 20106,66 грн платіжним дорученням № 1719 від 03.02.2017 на суму 178771,81 грн. а на виконання постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 по справі № 646/2006/16-а, проведено нарахування компенсації за втрату частини доходів за період з 01.01.2008 по 31.01.2016 в сумі 180686,41 грн, виплату якої було проведено в березні 2017 року. Поряд із тим, за повідомленням головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, з бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду на користь ОСОБА_1 перераховано 158665,15 грн, що призвело до переплати бюджетних коштів. Листом від 29.12.2017 прокуратуру Харківської області було повідомлено, що надміру виплачена ОСОБА_1 сума пенсії за рішенням суду, повернута на рахунок головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в повному обсязі у розмірі 158665,15 грн. Крім того, відповідач зазначив, що за період з 01.02.2016 по 02.02.3017 зазначена компенсація у сумі 2533,44 грн обчислена та зараховано на особовий рахунок ОСОБА_1 в лютому 2018 року. Щодо стягнення суми компенсації у розмірі 42690,89 грн то ця вимога є необґрунтованою та заявлена до неналежного відповідача, оскільки відповідальним за виконання судового рішення, що гарантоване державою є саме Державна казначейська служба України.

12 жовтня 2018 року позивач надав письмові пояснення (відповідь на відзив відповідача), у яких зазначив, що саме відповідач є суб'єктом владних повноважень, з рахунків якого або добровільно сплачується заборгованість по виплаті пенсії.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером СБУ, перебуває на обліку у відповідача, та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Із матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області із заявою, відповідно до якої просив на підставі, в порядку та у розмірі, визначеному Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням компенсації громадянам частини грошових у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 донарахувати та виплатити йому компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії, нарахованої за січень 2008 року - грудень 2013 року у сумі 42690,89 грн.

Листом від 02.04.2018 № 2198/20-40 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 по справі № 2а-9628/08/2070 та постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 по справі № 646/10965/13-а йому проведено перерахунок та здійснено виплату різниці пенсії в сумі 158665,15 грн та 20106,66 грн платіжним дорученням № 1719 від 03.02.2017 на загальну суму 178771,81 грн. Нарахування компенсації втрати частини доходів, у зв'язку з порушенням строку виплати перерахованої пенсії за період з 01.01.2008 по 31.12.2013, в сумі 180686,41 грн проведено в березні 2017 року. В той же час, за повідомленням головного управління Державної казначейської служби у Харківській області, з бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду на користь ОСОБА_1 перераховано 158665,15 грн, що призвело до переплати бюджетних коштів. З метою недопущення порушень вимог чинного бюджетного законодавства, Державна казначейська служба України звернулася до прокуратури Харківської області, яка, в свою чергу, листом від 15.11.2017 року № 05/1-874вих17, вимагала від головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішення питання щодо повернення бюджетних коштів. Головним управління Пенсійного фонду в Харківській області на виконання постанови від 22.09.2016 № 662 "Деякі питання виплати пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ", було підготовлено розпорядження від 27.12.2017 № 28659-14/20 до філії ХОУ "Ощадбанк" про повернення коштів у сумі 158665,15 грн на рахунок головного управління, як тих, що були помилково перераховані на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1. У зв'язку із тим, що різниця пенсії в сумі 158665,15 грн не була зарахована на його особистий рахунок, а тому для нарахування компенсації втрати частини доходів на вказану суму не має підстав.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідачем не заперечується заявлена сума компенсації, а фактично не погоджується з порядком її виплати, а саме з тим, що виплачувати вказану компенсацію повинен Пенсійний фонду України та з тим, що зазначена компенсація підлягає виплаті, у зв'язку із не виплатою пенсії.

Не погоджуючись із вказаною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року в адміністративній справі № 2а-9628/08/2070, що набрала чинності 24 червня 2013 року, з урахуванням ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року про розяснення постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 пенсію за період з 01 січня 2008 року по 31 травня 2013 року у сумі 158665 гривень 15 копійок.

Отже, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року в адміністративній справі № 2а-9628/08/2070, що набрала чинності 24 червня 2013 року, з урахуванням ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013 року про розяснення постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року вже встановлена та обставина, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно недоплатило ОСОБА_1 як звільненому з військової служби військовослужбовцю пенсію за період з 01 січня 2008 року по 31 травня 2013 року у сумі 158665 гривень 15 копійок.

Слід також зазначити про те, що відповідно до частини третьої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, тобто, з 01 січня 2008 року.

Строк виплати пенсій особам, звільненим з військової служби, регламентується частиною третьою статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до статті 2 чинного Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати" від 19 жовтня 2000 року компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Тобто, посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на те, що оскільки різниця пенсії в сумі 158665,15 грн не виплачена позивачу, то і для нарахування компенсації втрати частини доходів на вказану суму не має підстав, суд вважає необґрунтованим, так як компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, саме нарахованих громадянам.

Суд зазначає, що загальна сума нарахованої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованості за пенсією ОСОБА_1 однак не виплаченої до цього часу пенсії складає 158665 гривень 15 копійок, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до частини 1 статі 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплата пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України, що перераховуються з Державного бюджету України до Пенсійного фонду України.

Таким чином, Пенсійний фонд України згідно Законів України про Державні бюджети України на відповідний рік отримував і отримує з Державного бюджету України гроші для виплати пенсій звільненим з військової служби військовослужбовцям, однак Пенсійний фонд України та територіальний орган Пенсійного фонду України Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області і до цього часу не виплатили ОСОБА_1 заборгованість за пенсію у сумі 158665,15 грн, яка стягнута з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31 травня 2013 року в адміністративній справі № 2а-9628/08/2070, що набрала чинності 24 червня 2013 року.

Отже, посилання представника відповідача на те, що він є неналежним відповідачем по справі, а відповідальним за виконання судового рішення, що гарантоване державою є саме Державна казначейська служба України, суд вважає необґрунтованим.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, суд приходить до висновку, що дія вищевказаних нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Так, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтею 2 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року по справі № К/9901/2999/17 (522/5664/17), а відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 26 Рішення Європейського Суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "ОСОБА_3 проти України", порушеної Європейським Судом з прав людини за заявою № 63134/00, поданою до Суду проти України громадянином України ОСОБА_3 ("Заявник") 27 червня 2000 року, Європейський Суд з прав людини констатував , що "Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Бурдов проти Росії", № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ)".

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини, прецедентну практику якого відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України мають використовувати суди України, зокрема, у справі "Хорнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, у справі "Бурдов проти Росії" від 07 травня 2002 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Шаренок проти України" від 22 лютого 2004 року та ряду інших, зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобовязувальне рішення залишалось без дієвим на шкоду одній із сторін, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невідємною частиною судового процесу.

Реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судами України при розгляді судових справ до уваги не приймається насамперед на підставі частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини".

Наведене узгоджується із правовою позицією Європейського Суду з прав людини.

Так, у рішенні від 08.11.2005 в справі "Кречко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає законними позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 61001, код НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан ОСОБА_2, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код 14099344) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійною фонду України у Харківській області, які полягають у відмові листом Головною Управління Пенсійною фондуУкраїни у Харківській області на ім'я ОСОБА_1 від 02.04.2018 № 2198/Ю-14 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі, в порядку та у розмірі, визначеному Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (з подальшими змінами та доповненнями), компенсацію за втрату ОСОБА_1 частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати ОСОБА_1 частини пенсії за період з 01.02.2016 по 02.02.2017 в сумі 42690,89 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійною фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строку виплати нарахованої пенсії в сумі 42690,89 грн за період з 01.02.2016 по 02.02.2017.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних