Справа № 177/1630/18
Суддя: Суботіна С. А.
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1630/18
Провадження № 2-а/177/27/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 жовтня 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.08.2018 інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксована не в автоматичному режимі серії АР № 801417 та накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 121 КУпАП у розмірі 680, 00 грн. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області по вул. Ватутіна, 80, о 10:30 год., керував транспортним засобом MERSEDES BENZ 313 CDI, р/н НОМЕР_1, що використовується для надання послуг по перевезенню пасажирів, та який мав технічну несправність тріщину на вітровому склі в місці роботи склоомивачів, що є порушенням п. 31.1 ПДР України.

Представник позивача вказує, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним. Причетність останнього до адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 121 КУпАП не підтверджено жодними належними та допустимим доказами. Зазначає, що транспортний засіб був технічно справним, та на момент складання постанови ОСОБА_1 транспортним засобом не керував і не використовувався для перевезення пасажирів на договірних умовах.

З урахуванням наведеного, представник позивача просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 801417 від 17.08.2018, складену щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримував у повному обсязі та просив задовольнити (а.с34).

Відповідачі та їх представники правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причини неявки суду не повідомили, заяви про відкладення справи та відзиву на позовну заяву не подали. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.33).

Суд не вбачає підстав для відкладення судового розгляду та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 206 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися в судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до наступного висновку.

Як слідує з постанови серії АР № 801417 від 17.08.2018, ОСОБА_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області по вул. Ватутіна, 80, о 10:30 год., керував транспортним засобом MERSEDES BENZ 313 CDI, р/н НОМЕР_1, який використовується для надання послуг по перевезенню пасажирів, що мав технічну несправність тріщину на вітровому склі в місці роботи склоомивачів, чим порушив п. 31.1 ПДР України, у звязку з чим, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 680,00 грн.

Частина 2 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Частиною 1 статті 9 КпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У той же час, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 керував технічно несправним транспортним засобом, так само, не надано доказів і тому, що цей транспортний засіб використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, на момент винесення постанови, він не керував транспортним засобом MERSEDES BENZ 313 CDI, р/н НОМЕР_2, а стояв в районі зупинки «Кільце 129 кварталу» в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з вимкнутим двигуном, будь-яких пошкоджень вітрового скла чи інших пошкоджень автомобіль не мав, а також він не використовувався для перевезення пасажирів.

Разом з тим, ці твердження позивача відповідачами не спростовано, доказів на підтвердження цих обставин суду не надано, не зважаючи на те, що судом, за клопотанням представника відповідача, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_3 (а.с.28,29) , надавалася можливість надати відповідачу всі наявні докази в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 801417 від 17.08.2018 щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП, не є достатнім, належним та допустимим доказом вчинення останнім зазначеного адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

У той же час, відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. Відсутність доказів вчинення правопорушення унеможливлює перевірку судом наявності, як самої події правопорушення, так і наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 17.08.2018 серії АР № 801417 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його ухвалення через Криворізький районний суд Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст. 286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: