Справа № 810/4220/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року справа № 810/4220/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради (надалі - відповідач 1), Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (надалі - відповідач 2) про визнання дій Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради в частині відмови в оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення, як дружині померлого громадянина, постраждалого першої категорії з числа постраждалих категорії 4 протиправними та зобов'язання Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення, як дружині померлого громадянина, постраждалого першої категорії з числа постраждалих категорії 4, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою; визнання дій Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації в частині відмови у видачі позивачу посвідчення, як дружині померлого громадянина, постраждалого першої категорії з числа постраждалих категорії 4, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою та зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати таке посвідчення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Управлінням праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради безпідставно відмовлено їй у видачі посвідчення, як дружині померлого громадянина, постраждалого першої категорії з числа постраждалих категорії 4, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою, з посиланням на той факт, що у її чоловіка відсутній статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 4 категорії у зв'язку з прийняттям Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", яким виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Також, підставою для відмови стало те, що її чоловікові, ОСОБА_2, статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 встановлено не було та відповідне посвідчення не видавалося. А видача посвідчень дружинам чоловікам померлих громадян з числа потерпілих 4 категорії. чинним законодавством не передбачено.

Позивач вважає, що має право на отримання відповідного посвідчення, оскільки постановою Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 у справі 367/3625/16а, яка набрала законної сили, встановлено право ОСОБА_2 на отримання посвідчення постраждалого першої категорії із числа постраждалих категорії 4. Відсутність отриманого посвідчення пов'язане лише з фактом смерті чоловіка, проте не позбавляє померлого встановленого в рішенні суду статусу.

Ухвалою суду від 20.08.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

На адресу суду 10.09.2018 від Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що статус постраждалого Чорнобильської катастрофи категорії 1 ОСОБА_2 встановлено не було та відповідне посвідчення не видавалось, оскільки подання не було направлено до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації у зв'язку з його смертю. Зазначає, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, а також цим же законом виключено статтю 23, яка визначає компенсації та пільги громадянам, віднесеним до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4, а тому вважає, що у ОСОБА_2 відсутнє право на віднесення його до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії. Також, звертає увагу, що у звязку із прийняттям Постанови № 551 від 11.07.2018, втратила чинність попередня Постанова Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою у нього відсутнє право на внесення подання до уповноважених органів на видачу посвідчень. Просило у задоволенні позову відмовити.

Позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що постанова Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 набрала законної сили 31.05.2016 та відповідачем оскаржена не була, тобто, відповідно до положень частин 2 і 3 статті 14 КАС України, відповідач зобов'язаний виконувати чинні судові рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як убачається з Свідоцтва про одруження серії 1-АБ №241907 від 21.08.1971 Бучанським бюро ЗАГС Київської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 (Смоловик) та ОСОБА_2 (а.с.10).

Судом встановлено, що чоловік позивача - ОСОБА_2 09.11.1993 отримав посвідчення потерпілого 4 категорії від наслідків Чорнобильської катастрофи, як особа, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (серія В-П № 161902).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС N27664 від 30 березня 2016 року №7664, встановлено, що захворювання на низькодиференційований плоско клітинний рак легень з проростанням в середостінні множинними метастазами ОСОБА_2 пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.16).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 06.04.2016 серії АВ №0513066, позивачу встановлено першу групу інвалідності з 6 квітня 2016 року довічно, захворювання пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.26).

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 у справі №367/3625/16-а, визнано дії Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області в частині відмови у оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для видачі ОСОБА_2 посвідчення постраждалого першої категорії із числа постраждалих категорії 4 протиправними та зобов'язано Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для видачі ОСОБА_2 посвідчення постраждалого першої категорії із числа постраждалих категорії 4 (а.с.6-9).

Вказана постанова набрала законної сили 31.05.2016.

Як убачається із Свідоцтва про смерть серії 1-ОК №369684 від 24.05.2016, ОСОБА_2 помер 23.05.2016 (а.с. 17).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України про встановлення причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 19.02.2018 №7798, встановлено, що смерть ОСОБА_2 наступила від захворювання на низькодиференційований плоско клітинний рак легень з проростанням в середостінні множинними метастазами, яке пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 16).

19 березня 2018 року позивач звернувся до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради щодо видачі їй посвідчення дружини померлого громадянина, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою.

Розглянувши зазначену заяву, відповідач 1 надав відповідь, оформлену листом від 21.03.2018 №1313, в якій зазначив, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю та статтю 23, яка визначає компенсації та пільги громадянам, віднесеним до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4. У зв'язку з чим, у ОСОБА_2 відсутнє право на віднесення його до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії та, відповідно, у позивача не має правових підстав для отримання посвідчення дружини померлого громадянина, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою (а.с. 11-12).

В подальшому, позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації із заявою аналогічного змісту, за наслідками розгляду якої отримав відмову з посиланням на те, що її чоловікові, ОСОБА_2, статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 встановлено не було та відповідне посвідчення не видавалося. А видача посвідчень дружинам чоловікам померлих громадян з числа потерпілих 4 категорії чинним законодавством не передбачено (а.с.13-14).

Вважаючи такі відмови відповідачів у видачі їй Чорнобильського посвідчення 1 категорії, як дружині померлого ОСОБА_2Г, протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає про таке.

Основні засади щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом УРСР від 28 лютого 1991 року № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із змінами і доповненнями (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 1 цього Закону визначено, що Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розвязання повязаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розвязання повязаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Згідно статті 13 Закону, Держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за: 1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) втрату годувальника, якщо його смерть пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Статтею 14 Закону визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій.

Згідно цієї ж статті, для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Компенсації та пільги, встановлені в даному розділі, стосуються всіх громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до встановлених категорій.

Статтею 20 зазначеного Закону визначено право особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), на отримання гарантованих державою компенсацій та пільг.

При цьому, пільги, передбачені пунктами 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23 і 27 цієї статті, надаються дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою та видається посвідчення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із статтею 65 Закону, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулював Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 51), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

За визначенням, наведеним у Порядку № 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавств.

Відповідно до пункту 9 Порядку №51, дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, видається посвідчення на підставі документів про підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи або на підставі відповідного посвідчення, а також експертного висновку щодо причинного зв'язку смерті з наслідками Чорнобильської катастрофи.

У зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів Постанови № 551 від 11.07.2018 Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, втратила чинність попередня Постанова Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із пунктом 10 Порядку №551 дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеного (віднесеної) до категорії 1, смерть якого (якої) повязана з Чорнобильською катастрофою, видається посвідчення Дружина (чоловік) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих) категорії ___, смерть якого (якої) повязана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікуна дітей померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) повязана з Чорнобильською катастрофою темно-бордового кольору.

Відповідно до пункту 11 вказаного Порядку, посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеного (віднесеної) до категорій 1 або 2, або з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 3, смерть якого (якої) повязана з Чорнобильською катастрофою, а також дружині (чоловіку), якщо та (той) не одружилася (одружився) вдруге, померлого (померлої) громадянина (громадянки), віднесеного (віднесеної) до категорій 1, 2 або 3, смерть якого (якої) повязана з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, - на підставі документів про підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, участі у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, відповідного посвідчення (за наявності) та експертного висновку щодо встановлення причинного звязку смерті з Чорнобильською катастрофою, участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт.

При цьому, посвідчення померлого (померлої) громадянина (громадянки) підлягає здаванню уповноваженим органам для подальшого зберігання в особовій справі дружини (чоловіка) померлого (померлої).

Як свідчить аналіз вищезазначених норм чинного законодавства, дружина померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеного (віднесеної) до категорії 1, смерть якого (якої) повязана з Чорнобильською катастрофою, має право на отримання посвідчення встановленого зразка, яке дає їй право на пільги, передбачені статтею 20 Закону № 796-XII4.

При цьому, обов'язковою умовою для видачі такого посвідчення є наявність документа про підтвердження статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення (за наявності) та експертного висновку щодо встановлення причинного звязку смерті з Чорнобильською катастрофою.

Як убачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у видачі посвідчення, як дружині померлого громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, став той факт, що у її чоловіка, ОСОБА_2, відсутній статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Проте, суд не погоджується з такими висновками відповідачів та зазначає, що Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 у справі №367/3625/16-а, зобов'язано Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для видачі ОСОБА_2 посвідчення постраждалого першої категорії із числа постраждалих категорії 4. Вказана постанова набрала законної сили 31.05.2016.

Проте, реалізувати своє право на отримання такого посвідчення ОСОБА_2 не зміг у зв'язку зі смертю.

У той же час, неотримання посвідчення ніяким чином не позбавило ОСОБА_2 статуту постраждалого першої категорії із числа постраждалих категорії 4.

Крім того, згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України про встановлення причинного зв'язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 19.02.2018 №7798, встановлено, що смерть ОСОБА_2 наступила від захворювання на низькодиференційований плоско клітинний рак легень з проростанням в середостінні множинними метастазами, яке пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Це означає, що позивач, звертаючись до відповідача 1 із заявою щодо видачі посвідчення, мав всі правові підстави для отримання такого посвідчення, а тому, відмова Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області у видачі позивачу посвідчення, як дружині померлого громадянина, постраждалого першої категорії з числа постраждалих категорії 4, є безпідставною та необгрунтованою.

Також, не заслуговують на увагу і доводи відповідача 1 про те, що у зв'язку з прийняттям Закону України від 28.12.2014 №76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" виключено абзац п`ятий частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, що виключає можливість встановленню чоловіку позивача статусу потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд звертає увагу, що жодних змін у правовому регулюванні статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи в Законі України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відбулось.

Так, з аналізу приписів вказаних нормативно-правових актів вбачається, що виключення законодавцем з 01.01.2015 з правового поля зони посиленого радіоекологічного контролю не позбавляє особу статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 4, оскільки наявність такого статусу повязана, зокрема, з фактом постійного проживання або постійної роботи чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови проживання або роботи чи постійного навчання станом на 1 січня 1993 року у цій зоні не менше чотирьох років, в той час як зона посиленого радіоекологічного контролю існувала до 01.01.2015.

У свою чергу, зі змісту вказаних норм законодавства вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для видачі особі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема категорії 1, є одночасна сукупність таких умов: 1) встановлення цій особі інвалідності та 2) - наявність довідки МСЕК про причинно-наслідковий зв'язок настання інвалідності особи із аварією на ЧАЕС.

Таким чином, посилання державних органів на те, що територія, на якій проживав ОСОБА_2 з 01.01.2015 не є зоною радіоактивного забруднення, взагалі не стосуються спірного права позивача на отримання посвідчення, як дружини померлого громадянина, постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС.

Щодо посилання Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області на зміну порядку видачі посвідчень у зв'язку з прийняттям Постанови № 551 від 11.07.2018 та втратою чинності попередньої Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якою у нього відсутнє право на внесення подання до уповноважених органів на видачу посвідчень, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 11 Порядку №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Постановою передбачено створення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, що забезпечить єдиний підхід до розгляду ними документів і прийняття обґрунтованих рішень для визначення і підтвердження відповідного статусу.

Судом встановлено, що на даний час на офіційному веб сайті Київської ОДА опубліковано рішення Про затвердження Положення про Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категорія.

У той же час, відсутні відомості визначення складу Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, графік її роботи, що свідчить про відсутність врегулювання порядку видачі посвідчень новим органом станом на день розгляду справи.

При цьому, згідно листа Міністерства Соціальної політики України від 02.10.2018 №3427/02-42, убачається, що наразі опрацьовуються зміни до Порядку №551, якими пропонується врегулювання питання щодо оформлення посвідчень за поданням, в тому числі, місцевих органів виконавчої влади, а тому, рекомендовано місцевим органам виконавчої влади продовжувати розглядати питання щодо видачі відповідних посвідчень.

Отже, з наведеного вбачається, що у даному випадку оформлення та направлення подання для видачі позивачу посвідчення дружини померлого потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 1 належить до компетенції Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення, як дружині померлого громадянина, постраждалого першої категорії з числа постраждалих категорії 4, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У цьому контексті, суд звертає увагу позивача, що спірне в рамках даного провадження оформлення та направлення подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації ще не здійснено, а отже порушення щодо видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи може мати місце лише у подальшому, тому вимога до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації є передчасною.

Аналогічну позицію закріпив Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові №7 від 20 травня 2013 року, зазначивши, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, а тому позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 241 246, 257, 262, 263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці, соціального захисту та захисту населення наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області, в частині відмови в оформлені подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення, як дружині померлого чоловіка, ОСОБА_2, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії з числа постраждалих категорії 4 - протиправними.

Зобов'язати Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області, оформити та направити подання до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі ОСОБА_1 посвідчення, як дружині померлого громадянина,постраждалого першої категорії з числа постраждалихкатегорії 4, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.