Справа № 0240/3005/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 жовтня 2018 р. Справа № 0240/3005/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 (24400, м. Бершадь, вул. Ю. Коваленка, 124, Вінницька область) до: Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (24400, м. Бершадь, вул. Героїв України, 23) про: визнання відмови протиправною та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позов до Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак, розпорядженням за №13 від 15.08.2018 року в призначенні пенсії відмовлено, посилаючись на положення ст. 26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутній необхідний страховий стаж. Також, не можливо зарахувати до стажу період роботи в селянському фермерському господарстві "Обрій", оскільки відсутні відомості щодо сплати останнім внесків на соціальне страхування

Проте позивач не погоджується із розпорядженням №13 посилаючись на те, що відповідач відмовляючи у призначенні пенсії керувався нормами законодавства, які набули чинності після вчинення записів в трудовій книжчі.

В зв"язку із чим, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказним адміністративним позовом та просить суд:

визнати протиправним та скасувати Розпорядження Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №13 від 15.08.2018 року;

зобов"язати Бершадське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати до загального і безперервного стажу роботи ОСОБА_1 працю в селянському фермерському господарстві "Обрій" за період з 01.01.1994 року по 29.12.2000 рік.

Ухвалою суду від 05.09.218 року відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

На виконання вимог ухвали суду від 05.09.2018 року стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, з якого слідує, що проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на наступне.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше, 15 - років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після-досягнення віку 60 років мають особи занаявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Отже для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком потрібно мати не менше 25 років страхового стажу. Із матеріалів пенсійної справи вбачається, що Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувало ОСОБА_1 лише 21 рік 0 місяців 27 днів страхового стажу, про що свідчить розрахунок стажу.

При обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області не зарахувало ОСОБА_1 період його роботи в СФГ "Обрій" с. Поташня Бершадського району Вінницької області з 09.01.1994 року по 29.12.2000 року у зв'язку із відсутністю документів, які підтверджували б сплату СФГ "Обрій" внесків (збору) на соціальне страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна, виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавство, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхований, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне, страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на пенсію мають особи, які досягли пенсійного віку, мають необхідний страховий стаж, тобто стаж протягом якого особою або за яку сплачувалися внески (збір) на соціальне страхування.

Вище зазначені обставини також свідчать, що жодним нормативно-правовим актом не встановлювалися пільги фермерським господарствам щодо звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вище зазначені обставини в Бершадського об'єднаного управління не було жодний правових підстав зараховувати до страхового стажу ОСОБА_1, період його роботи у фермерському господарстві "Обрій" з 09.01.1994 року по 29.12.2000 року оскільки: цивільна правоздатність СФГ "Обрій" відповідно до вимог ст. 26 Цивільного кодексу Української PCP та ст. 9 Закону "Про селянське (фермерське) господарство" виникла з моменту його державної реєстрації тобто з 28.01.1997 p.; СФГ "Обрій" зареєстровано в органах Пенсійного фонду України платником внесків (збору) на соцідьне страхування (обов'язкове державне пенсійне страхування) лише 05.12.1998 р.; відсутні звіти про сплату СФГ "Обрій" страхових внесків з грудня 1998 р. по грудень 2003 року.

Також позивачем подано до суду відповідь на відзив за вх. №44535 зміст якої відтворює позицію останнього, викладену в позовній заяві та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 07.08.2018 року звернувся до Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком.

15.08.2018 року Бершадське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області розпорядженням №13 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу роботи.

Зокрема, мотиви відмови Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області полягають в тому, що за нормами п. 3 ст. 34 Закону України "Про фермерське господарство" №973 - IV від 19.06.2005 року час роботи у фермерському господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів , що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування.

Період роботи в селянському фермерському господарстві "Обрій" з 01.01.1994 року по 29.12.2000 року неможливо зарахувати до стажу роботи, так як відсутні документи, які підтверджували б сплату внесків на соціальне страхування.

Згідно наданих документів страховий стаж заявника складає 21 рік 0 місяців 27 днів.

Позивач не погоджується із вказаним розпорядженням та звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

При цьому, положеннями ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі Закон №1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

В той же час, положеннями ч.3 ст.4 Закону №1058-IV передбачено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 не менше 25 років (ч.1 ст. 26 Закону №1058-IV).

Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 у період з 09.01.1994 року по 29.12.2000 року був прийняти водієм вантажного автомобіля СФГ "Обрій".

Однак, Бершадське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області розпорядженням №13 від 15.08.2018 року відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, оскільки період роботи в селянському фермерському господарстві "Обрій" з 01.01.1994 року по 29.12.2000 року не зараховано до стажу роботи.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що вказаний період з 09.01.1994 року по 29.12.2000 року неможливо зарахувати, оскільки, за СФГ "Обрій" відсутні будь-які документи щодо сплати внесків на соціальне страхування, з огляду на наступне.

Так, відповідно до відмови відповідач посилається на положення п.3 ст. 34 Закону України "Про фермерське господарство" №974 від 19.06.2005 року.

Даний Закон набрав чинності з 29.07.2003 року, а відтак не підлягає застосуванню до періоду з 1994 по 2000. Натомість у вказаний період діяли норми Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 22.6.1993.

Згідно з ст. 28 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство», який діяв на час виникнення правовідносин, особи, які працюють у селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором (контрактом), та члени селянського (фермерського) господарства починаючи з 16-річного віку підлягають пенсійному забезпеченню нарівні з працівниками сільського господарства, а також загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття і загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, відповідно до законодавства.

Селянське (фермерське) господарство реєструється як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в органах Пенсійного фонду України за своїм місцем розташування, у встановленому порядку сплачує збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з усіх видів заробітку за членів селянського (фермерського) господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), а також як платник страхових внесків з окремих видів загальнообов'язкового державного соціального страхування, зазначених у частині першій цієї статті, сплачує страхові внески у встановленому законодавством порядку.

Час роботи в селянському (фермерському) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування.

Членам селянського (фермерського) господарства та особам, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), призначені пенсії виплачуються у повному розмірі без урахування одержуваного заробітку (доходу).

Вищевказаний закон втратив чинність 29.07.2003 з набранням чинності ЗУ «Про фермерське господарство».

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство», новостворені селянські (фермерські) господарства звільнялись від оподаткування на 3 роки, а в трудонедостатніх селах - на 5 років. Дана норма вказаного закону продовжує діяти і тепер.

Дана норма аналогічно регламентувалась у ст. 19 Законом України «Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві» №400-ХІІ від 17.10.1990 року.

Колективні сільськогосподарські, рибальські, міжгосподарські сільськогосподарські підприємства та організації, радгоспи та інші сільськогосподарські товариства колективної та приватної власності, селянські (фермерські) господарства і створені на їх базі асоціації, господарські товариства, селянські спілки звільняються від оподаткування доходів, одержаних від сільськогосподарської та несільськогосподарської діяльності, крім випадків, передбачених іншими актами законодавства.

Новостворені селянські (фермерські) господарства звільняються від оподаткування на 3 роки, а в трудонедостатніх селах - на 5 років.

Члени селянських (фермерських) господарств звільняються від сплати прибуткового податку з доходів, одержуваних ними від роботи в цих господарствах.

Окрім того, ст. 34 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства і особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і пенсійному забезпеченню в порядку, встановленому законом.

Фермерське господарство у встановленому законом порядку реєструється як платник внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в органах Пенсійного фонду України і Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Час роботи у фермерському господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків на соціальне страхування.

Членам фермерського господарства та особам, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), призначені пенсії виплачуються у повному розмірі без урахування одержуваного заробітку (доходу).

Отже з аналізу ст. 28 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» та ст. 34 ЗУ «Про фермерське господарство», випливає, що їхньою основною метою є забезпечення основного конституційного принципу громадянина, гарантованого ст. 46 Конституції України - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи вказане, ст. 28 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» та ст. 34 ЗУ «Про фермерське господарство» закріплено обов'язок, а не право, селянського (фермерського) господарства сплачувати за осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом) внески (збір) на соціальне страхування.

Законами «Про селянське (фермерське) господарство» та ЗУ «Про фермерське господарство» передбачено, що селянське фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи. Головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа.

Отже відповідальність за своєчасну сплату внесків (збір) на соціальне страхування за осіб, які працюють у селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором (контрактом) покладається на голову фермерського господарства (засновника або іншу визначену Статутом особу), а тому не сплата таких внесків не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу, позивач, як застрахована особа не впливає на сплату страхових внесків СФГ "Обрій", а відтак не сплата останнім вказних внесків не може позбавляти ОСОБА_1 в отриманні пенсії.

При цьому, фермерське господарство, як юридична особа є страхувальником (роботодавцем) для фізичних осіб, які працюють у ньому на умовах трудового договору (контракту) і зобов'язано нараховувати на суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників внески на соціальне страхування та сплачувати їх у встановлені строки та в повному обсязі. Обов"язок по контролю за нарахуванням внесків та їх сплатою у зазначений вище період було віднесено до функцій пенсійного органу, відповідно працівник господарства не міг контролювати правильність та своєчасність сплати роботодавцем соціальних внесків, а відтак, займаючись в спірний період суспільно корисною працею, не повинен зазнавати негативних наслідків, що полягають в обмеженні його права на пенсію.

Окрім того, абз. 5 пунктом 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не ставить в залежність право застрахованої особи на отримання пенсії від сплати страхових внесків страхувальником.

Одночасно, судом береться до уваги, що відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб"кта підприємницької діяльності - юридичної особи Селянське фермерське господарство "Обрій" зареєстровано Бершадською райдержадміністрацією, розпорядження №28 від 28.01.1997 року, про що зроблено запис в журналі обліку реєстрації за №62.

Також, згідно детальної інформації про юридичну особу та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СФГ "Обрій" дійсно зареєстровано 28.01.1997 року, про що внесено запис про державну реєстрацію в Єдиний державний реєстр про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 18.01.2005 року за №0000049.

СФГ "Обрій" взято на облік в Головному управлінні регіональної статистики 13.02.1997 року, в Гайсинській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (Бершадське відділення) від 06.02.1997 року та 14.12.1998 року.

Окрім того, позивач у відповіді на відзив доречно зазначає, що у спірний період діяв саме Закон України "Про селенське (фермерське) господарство", у відповідності до статті 9 зазначено, що державна реєстрація селянського (фермерського) господарства здійснюється відповідною Радою народних депутатів.

В зв"язку із чим, запис в Єдиний державний реєстр про включення СФГТ "Обрій" до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу здійснено саме 18.01.2005 року.

З приводу клопотання позивача щодо підтвердження стажу роботи позивача у фермерському господарстві показаннями свідків, то суд з цим не погоджується з огляду на те, що Порядок, затверджений Постановою Кабінетом Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року не передбачає такого способу підтвердження наявного стажу роботи як покази свідків за наявності трудової книжки.

На ряду із цим, суд відхиляє посилання відповідача на відсутності в архівних установах на зберіганні документів від фермерського господарства "Обрій" про стаж роботи ОСОБА_1 та його заробітну плату, з огляду на таке.

Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з трудовою книжкою в період з 09.01.1994 року по 29.12.2000 року ОСОБА_1О працював водієм вантажного автомобіля в СФГ "Обрій". Дані записи скріплені печаткою фермерського господарства та завізовані підписом керівника ОСОБА_2, відомості про якого внесено до запису в Єдиний державний реєстр про ФГ.

За наведеного, з метою захисту прав та основоположних свобод позивача необхідним є зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 працю в селянському фермерському господарстві "Обрій" саме за період з 09.01.1994 року по 29.12.2000 рік, що дає йому право на призначення пенсії. Разом з тим, суд не вбачає підстав для зарахування позивачу стажу у період з 01.01.1994 по 08.01.1994, оскільки за відомостями у трудовій книжці запис про його працевлаштування водієм у СФГ "Обрій" датовано 09.01.1994. Відтак саме з цієї дати зараховується період роботи.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України», тощо).

Суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного та враховуючи встановлені обставини у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що витупав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №13 від 15.08.2018 року.

Зобов"язати Бершадське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 працю в селянському фермерському господарстві "Обрій" за період з 09.01.1994 року по 29.12.2000 рік.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (24400, м. Бершадь, вул. Ю. Коваленка, 124, Вінницька область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (24400, Вінницька область, Бершадський район, м. Бершадь, вул. Героїв України, 23, ) судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) сплаченого згідно квитанції від 28.08.2018 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (24400, м. Бершадь, вул. Ю. Коваленка, 124, Вінницька область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1); Бершадське об"єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (24400, Вінницька область, Бершадський район, м. Бершадь, вул. Героїв України, 23, ).

Повний тектс рішення складено: 18.10.2018

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна