Справа № 809/808/18
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2018 р. справа № 809/808/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участю секретаря судового засідання Волочій Л.І.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Карпаш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до управління Держпраці в Івано-Франківській області, Головного державного інспектора праці Парахоняка Ореста Теофіловича

про визнання протиправними та скасування припису №09-10-346/154-131 від 30.03.2018, постанови №09-10-339/112 від 26.04.2018 про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Головного державного інспектора праці Парахоняка Ореста Теофіловича із позовними вимогами: - визнати протиправними і скасувати припис Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 30.03.2018 за №09-10-346/154-131; визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 26.04.2018 за №09-10-339/112 про накладення штрафу уповноваженими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 в розмірі 335 070,00 грн.

01.06.2018 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, викладені в акті відповідача від 30.03.2018 за №09-10-346/154 є необґрунтованими, внаслідок чого припис від 30.03.2018 за №09-10-346/154-131 та постанова про накладення штрафу від 26.04.2018 за №09-10-339/112, винесені за результатами інспекційного відвідування, підлягають до скасування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ході проведення інспекційного відвідування відповідачем допущено ряд процедурних порушень: - під час інспекційного відвідування інспектор вийшов за межі предмету перевірки; порушення права об'єкта відвідування на ознайомлення з Актом інспекційного відвідування; - порушення права об'єкта відвідування щодо надання заперечень до Акту інспекційного відвідування; - складання Припису в один і той самий день , що і Акт інспекційного відвідування. Також, зазначено, що між позивачем та особами, що виконували замовлення по збору лікарських рослин укладено цивільні договори. Між трудовими договорами та договорами цивільно-правового характеру є суттєві відмінності. Діяльність щодо збору лікарських рослин не відповідає критеріям трудових договорів. Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Виконавець який виконує роботи згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який працює відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Предметом трудового договору є праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 26.04.2018 року за №09-10-339/112 - до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 06.08.2018, відповідно до якого зазначив, що за наслідками проведеного інспекційного відвідування позивача, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області досліджені цивільні договори, укладені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 з фізичними особами, які містять ознаки трудових договорів, оскільки виконувана робота мала тривалий систематичний характер укладені на тривалий термін - збір та заготівля лікарської сировини здійснюється протягом цілого року. При цьому, окремі цивільні договори позивачем повторно переукладалися. В даному випадку позивачем здійснено фактичний допуск трьох працівників до роботи без укладення трудового договору, чим порушено ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України. За вищевказані правопорушення Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області винесено припис та постанову про накладення штрафу, які прийняті з урахуванням всіх обставин та на підставі норм чинного законодавства (а.с.66-73).

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві і надали аналогічні за їх змістом пояснення.

Представник відповідача - управління Держпраці в Івано-Франківській області в судовому засіданні щодо задоволення адміністративного позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов та надала аналогічні за їх змістом пояснення.

Відповідач - Головний державний інспектор праці Парахоняк Орест Теофілович в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином, в попередніх засіданнях заперечував, щодо задоволення позову з підстав їх безпідставності.

Суд, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши усні пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає таке.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

У відповідності до пп.6 п.4 Положення, Управління Держпраці здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пп.5 п.6 Положення Управління Держпраці має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

У відповідності до пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів.

На підставі наказу від 26.03.2018 №339-Д та направлення на проведення інспекційного відвідування від 26.03.2018 №04-13/15-10/1854, відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктів 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області в період з 29.03.2018 по 30.03.2018 було здійснене інспекційне відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: с.Гошів, Долинський район, Івано-Франківська область, проживає: с.Гошів, Долинський район, Івано-Франківська область, паспорт НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Підставою для проведення інспекційного відвідування позивача слугував лист Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28.02.2018 №3627/04 (а.с.74).

За результатами інспекційного відвідування 30.03.2018 інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області Парахоняком О.Т., складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №09-10-346/154 (а.с.13-16) відповідно до якого, встановлено, що ФОП ОСОБА_4, було здійснено фактичний допуск 244 працівників до роботи без оформлення трудових відносин, чим порушено частину третю статті 24 КЗпП України.

Керуючись пунктом 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 14.06.2017 інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області видано припис про усунення виявлених порушень №09-10-346/154-131 від 30.03.2018 (а.с.17-20).

На підставі вказаного акта інспекційного відвідування 26.04.2018 заступник начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області прийняв постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-10-339/112, якою застосував до ФОП ОСОБА_4 відповідальність, передбачену абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України - штраф в розмірі 335 070,00 гривень (а.с.22).

Щодо виявлених порушень, які зафіксовані в акті інспекційного відвідування позивача від 30.03.2018 за №09-10-346/154, суд зазначає таке.

У відповідності до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В акті відповідача від 30.03.2018 за №09-10-346/154, а саме в розділі ІІІ «Опис виявлених порушень» зазначено, що під час інспекційного відвідування, перевіркою дотримання вимог законодавства про працю, встановлено фактичний допуск найманих працівників до роботи без належного оформлення трудових відносин. Зокрема, 01 лютого 2017 року із гр.ОСОБА_7 укладено цивільний договір на період з 01.02.2017 року по 31.12.2017 року, за умовами якого працівник зобов`язувався надавати послугу по збору та заготівлі лікарської сировини. В подальшому даний цивільний договір неодноразово переукладався: з 1 січня 2018 року по 31 січня 2018 року №265 та з 1 лютого 2018 року №308. Перевіркою встановлено, що цивільний договір №193 від 1 лютого 2017 року, укладений між ФОП ОСОБА_4 (замовник) та ОСОБА_7 (виконавець), щодо надання послуг зі збору та заготівлі лікарської сировини, містить пункти, наявність яких притаманна трудовим договорам.

В підпункті 2.1 пункту 2 договору передбачено, що Замовник зобов`язаний забезпечити Виконавцю місце для роботи. Даний пункт є ознакою трудових відносин, адже відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний визначити працівникові робоче місце та забезпечити його необхідними для роботи засобами.

На аналогічних умовах були укладені цивільно-правові договори з ОСОБА_9, ОСОБА_10 та іншими працівниками. Чисельність цивільно-правових договорів 2017 році становила 257. Станом на 1 березня 2018 року в ФОП ОСОБА_4 залишаються чинними 244 цивільно-правові договори з працівниками по наданню послуг, з них 210 договорів договорів неодноразово переукладалися.

Аналізуючи представлені цивільні договори судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено цивільний договір з гр.ОСОБА_7 від 01.02.2017 №193. Згідно п.1.1 вказаного договору, Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послугу збір та заготівля лікарської сировини згідно затвердженого графіка. Згідно п.1.2 надання послуг здійснюється згідно тарифів (цін), встановлених Законом. Виконавець виконує роботу на свій страх і ризик. Виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 4.1 договору встановлено, що за виконану роботу (надані послуги) Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 150,00 грн., при умові виконання Договору після підписання акта приймання - передачі наданих послуг. Термін дії договору з 01.02.2017 по 31.12.2017(а.с.32).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено цивільний договір з гр.ОСОБА_7 від 01.02.2018 №308. Згідно п.1.1 вказаного договору, Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послугу збір та заготівля лікарської сировини згідно затвердженого графіка. Згідно п.1.2 надання послуг здійснюється згідно тарифів (цін), встановлених Законом. Виконавець виконує роботу на свій страх і ризик. Виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 4.1 договору встановлено, що за виконану роботу (надані послуги) Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 180,00 грн., при умові виконання Договору після підписання акта приймання - передачі наданих послуг (а.с.33).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено цивільний договір із гр.ОСОБА_7 від 01.01.2018 №265. Згідно п.1.1 вказаного договору, Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послугу збір та заготівля лікарської сировини згідно затвердженого графіка. Згідно п.1.2 надання послуг здійснюється згідно тарифів (цін), встановлених Законом. Виконавець виконує роботу на свій страх і ризик. Виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 4.1 договору встановлено, що за виконану роботу (надані послуги) Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 180,00 грн., при умові виконання Договору після підписання акта приймання - передачі наданих послуг. Термін дії договору з 01.01.2018 по 31.01.2018(а.с.34).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено цивільний договір із гр. ОСОБА_9 від 01.04.2017 №362. Згідно п.1.1 вказаного договору, Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послугу збір та заготівля лікарської сировини згідно затвердженого графіка. Згідно п.1.2 надання послуг здійснюється згідно тарифів (цін), встановлених Законом. Виконавець виконує роботу на свій страх і ризик. Виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 4.1 договору встановлено, що за виконану роботу (надані послуги) Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 150,00 грн., при умові виконання Договору після підписання акта приймання - передачі наданих послуг. Термін дії договору з 01.04.2017 по 31.12.2017(а.с.99).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено цивільний договір із гр. ОСОБА_9 від 01.01.2018 №28. Згідно п.1.1 вказаного договору, Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послугу збір та заготівля лікарської сировини згідно затвердженого графіка. Згідно п.1.2 надання послуг здійснюється згідно тарифів (цін), встановлених Законом. Виконавець виконує роботу на свій страх і ризик. Виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 4.1 договору встановлено, що за виконану роботу (надані послуги) Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 180,00 грн., при умові виконання Договору після підписання акта приймання - передачі наданих послуг. Термін дії договору з 01.01.2018 по 28.02.2018(а.с.101).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено цивільний договір із гр. ОСОБА_9 від 01.03.2018 №330. Згідно п.1.1 вказаного договору, Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послугу збір та заготівля лікарської сировини згідно затвердженого графіка. Згідно п.1.2 надання послуг здійснюється згідно тарифів (цін), встановлених Законом. Виконавець виконує роботу на свій страх і ризик. Виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 4.1 договору встановлено, що за виконану роботу (надані послуги) Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 180,00 грн., при умові виконання Договору після підписання акта приймання - передачі наданих послуг (а.с.102).

Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено цивільний договір із гр. ОСОБА_10 від 01.01.2018 №297. Згідно п.1.1 вказаного договору, Замовник доручає а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послугу збір та заготівля лікарської сировини згідно затвердженого графіка. Згідно п.1.2 надання послуг здійснюється згідно тарифів (цін), встановлених Законом. Виконавець виконує роботу на свій страх і ризик. Виконавець не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. Пунктом 4.1 договору встановлено, що за виконану роботу (надані послуги) Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 180,00 грн., при умові виконання Договору після підписання акта приймання - передачі наданих послуг (а.с.105).

Судом також досліджено акти приймання - передачі наданих послуг згідно наведених вище договорів, що містяться в матеріалах справи (а.с.207-218 та а.с.224-248).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.902-903 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Плата за договором про надання послуг. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що сторони, підписавши цивільно-правові договори, дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, які не суперечать нормам чинного законодавства України, що відображено у відповідних договорах.

Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє відносини цивільно-правового характеру від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

В свою чергу, за договором цивільно-правового характеру оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здачі-приймання робіт (наданих послуг), на підставі яких проводиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Однак, відповідно до п. «а» ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Умовами цивільно-правової угоди, укладеної між сторонами, передбачено, що виконавець повинен самостійно організувати та нести відповідальність за організацію та виконання роботи з урахуванням вимог техніки безпеки з охорони праці. Зазначені умови притаманні саме договору цивільно-правового характеру.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами Кодексу законів про працю України та іншими актами трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Отже, трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як вбачається з цивільних договорів, укладених позивачем з ОСОБА_7, з ОСОБА_9, ОСОБА_10, їх предметом є кінцевий результат праці, оскільки вищевказані особи виконували разові роботи, які позивач повинен передати іншій особі згідно договору від 01.01.2016 №01/012016 (а.с.223).

Вищезгадані особи, виконували роботи на свій ризик, самостійно організовували їх виконання, на них не розповсюджувалися правила внутрішнього трудового розпорядку, жодні накази, розпорядження про прийняття їх на роботу, допуск до роботи за цими договорами не видавалися, пільги, компенсації, заохочення за успіхи в роботі та стягнення за порушення трудової дисципліни до них не застосовувалися. Оплата праці за надані послуги не мала систематичного характеру (двічі на місяць), як це передбачено трудовим договором, була разовою, проводилася згідно актів здачі - приймання робіт і тільки після їх виконання.

На думку відповідача беззаперечною ознакою, що характеризує укладені між позивачем та ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 договори саме як трудові, а не цивільні, є зобов'язання Замовника забезпечити Виконавців місцем для роботи, надані послуги носять систематичний характер, договори укладені на тривалий термін.

Суд вважає, такі твердження Управління Держпраці в Івано-Франківській області передчасними та необґрунтованими, оскільки сам предмет договору, надання послуг збір та заготівля лікарської сировини здійснюється без прив'язки до певної території а тому за своїм змістом виключає можливість забезпечення Замовником Виконавця конкретним робочим місцем, а також наявність інших наведених ознак без підтвердження іншими незаперечними доказами, не може свідчити про допущення позивачем працівників до робіт без укладення трудового договору.

Також суд зазначає, що жодних відомостей щодо непогодження фізичних осіб з укладенням цивільно-правових договорів в акті інспекційного відвідування не було зазначено, пояснення від фізичних осіб не відбиралися. На підставі чого суд робить висновок, що вказані договори укладено за вільним волевиявленням на розсуд сторін і погоджені ними.

Чинне законодавство України не містить обов'язкових приписів, у яких випадках сторони зобов'язані укладати трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт чи послуг, тому вважає, що сторони договору вільні у своєму виборі щодо форми оформлення відносин, і на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

При цьому, слід зазначити, що зобов'язати позивача та фізичну особу укласти трудовий договір, коли між ними фактично існують відносини іншого характеру, або ж визнати існуючий між ними договір недійсним не входить до компетенції органів Держпраці.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не здобуто та не надано суду інших доказів на підтвердження трудових відносин між позивачем та ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і враховуючи те, що укладені цивільні договори жодним чином не місять ознак трудових договорів, то відсутні порушення позивачем ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, зафіксовані в акті інспекційного відвідування від 30.03.2018 №09-10-346/154.

Також судом встановлено, що відповідачем, не розглянуто по суті скаргу (зауваження) на акт інспекційного відвідування від 26.04.2018 (а.с.28-31), що в подальшому призвело до передчасного винесення припису та постанов про накладення на позивача штрафу без врахування доводів позивача, викладених у скарзі на акт. Вказані обставини, на думку суду свідчать про формальне дотримання відповідачем вимог Порядку щодо забезпечення права позивача на всебічне та повне дослідження фактів дотримання позивачем вимог законодавства про працю.

Враховуючи наведене вище та відсутність в позивача порушень законодавства про працю, які зафіксовані в акті Управління Держпраці в Івано-Франківській області 30.03.2018 за №09-10-346/154, прийняті на підставі них рішення: припис від 30.03.2018 №09-10-346/154-131 та постанова про накладення штрафу від 26.04.2018 №09-10-339/112 підлягають до скасування, а позов до задоволення.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, сплачений судовий збір у розмірі 5112,70 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис від 30.03.2028 за №09-10-346/154-131 Управління Держпраці в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, 67, місто Івано-Франківськ, ) внесеного фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 (село Гошів, Долинський район, Івано-Франківська область, 77553, ідентифікаційний код НОМЕР_2).

Визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, 67, місто Івано-Франківськ, ) від 26.04.2018 за №09-10-339/112 про накладення уповноваженими особами на фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (село Гошів, Долинський район, Івано-Франківська область, 77553, ідентифікаційний код НОМЕР_2) штрафу в розмірі 335 070 (триста тридцять п`ять тисяч сімдесят гривень) 00 коп.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (село Гошів, Долинський район, Івано-Франківська область, 77553, ідентифікаційний код НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Незалежності, 67, місто Івано-Франківськ, ) сплачений судовий збір в розмірі 5112 (п`ять тисяч сто дванадцять гривень) 70 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (адреса: (село Гошів, Долинський район, Івано-Франківська область, 77553, ідентифікаційний код НОМЕР_2);

Відповідач: управління Держпраці в Івано-Франківській області (адреса: вул.Незалежності, 67, м.Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 39784625);

Відповідач: Головний державний інспектор праці парахоняк Орест Теофілович (адреса: вул.Незалежності, 67, м.Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 39784625);

Суддя /підпис/ Скільський І.І.

Рішення складене в повному обсязі 16 жовтня 2018 р.