Справа № 554/7909/18
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 16.10.2018 Справа № 554/7909/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., з участю секретаря Овчаренко Т.С., розглянув у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №654502 від 24.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

ПРОЦЕДУРА.

1.01.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із адміністративним позовом до інспектора роти №3батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії БР №654502 від 24.10.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

2. 16.10.2018 року позивачнадав суду заяву щодо проведення розгляду справи за його відсутності.

3. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, 12.10.2018 року надав суду відзив на позов та заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без нього.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН.

4.В обґрунтування позовних вимог позивачМолодецький В.Р.послався на те, що 24.10.2017 року за адресою: м.Полтава, вул.Європейська, 164, інспектором Шульгою Д.І. було винесено постанову БР №654502 відносно позивача, що він, нібито, 16.10.2017 року в м.Полтава по вул.ХарківськеШосе, 2, проїхав пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору. Втім, вказана постанова була винесена незаконно та у відсутності позивача. Доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не існує, тому інспектор роти №3 патрульної поліції у м.Полтави ОСОБА_2 притягнув його до адміністративної відповідальності, керуючись не доказами, а припущеннями.Протокол про вчинення правопорушення відповідач не складав, тому прізвища свідків у постанові відсутні, так як і відсутній підпис позивача. За таких обставин, позивач вважає, що вчинені інспектором Шульгою Д.І. дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення є неправомірними, а постанова БР №654502 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

5. Відповідач у своєму відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

6. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

7. У відповідності до постанови БР №654502 від 24.10.2017 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки він 16.10.2017 року о 10.47 год. у м.Полтава по вул.Харківське Шосе, 2, керуючи автомобілем Фольксваген Пасат В6 д. н. JUV 740, проїхав регульований пішохідний перехід в напрямку вул.Європейської на забороняючий сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3 е) та п.8.10 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

8. Докази правопорушення суду не надані.

ПРАВОЗАСТОСУВАННЯ.

9. Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

10. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5 ст.77 КАС України).

11. При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

12. Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

13. У цьому контексті Європейський Суд з прав людини в п.23,25 рішення у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року зазначив, що Конвенція зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень у світлі конкретних обставин справи, зокрема, якщо у позові йде посилання на специфічні, доречні та важливі аргументи.

14. Згідно з вимогами ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

15. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

16. Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

17. П. 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України передбачає, що сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

18. Водночас, згідно з п.8.11 Правил дорожнього руху України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

МОТИВИ СУДУ

19. Враховуючи, що відповідач не довів правомірності винесеної ним постанови, вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності в діянні позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122КУпАП.

20. Посилання відповідача на знищення відеозапису з відповідного серверу є неспроможними, оскільки оскаржувана постанова містить відомості про вказаний відеозапис в якості додатку до неї, однак цей додаток суду не представлено. Відтак, поважні причини ненадання суду доказів правопорушення відсутні.

21. Строки звернення позивача до суду не порушені, оскільки останній, згідно його пояснень, отримав оскаржувану постанову лише 20.09.2018 року, а звернувся до суду 01.10.2018 року, тобто протягом 10 днів. При цьому зазначена постанова не містить відомостей про своєчасне ознайомлення із нею позивача та про його належний виклик до відповідача для розгляду справи по суті.

22. Керуючись ст. ст. 2,6,77, 134, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову БР №654502 від 24.10.2017 року про накладення наМолодецького ОСОБА_3 стягнення за ч.2 ст.122КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя В.М.Микитенко