Справа № 802/1681/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2018-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 жовтня 2018 р. Справа № 802/1681/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Бершадського об"єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про: визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що в жовтні 2016 року звернулась із заявою до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії за віком у відповідності до положень абз. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, протоколом №37 від 28.10.2016 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, з огляду на те, що відсутній необхідних страховий стаж .

Однак, позивач не погоджується із вказаним рішенням відповідача, оскільки згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 загальний трудовий стаж складає 18 років 5 місяців 23 дні. В зв'язку із чим, позивач звернулась до суду із адміністративним позовом та просить суд:

визнати рішення комісії Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, що оформлено протоколом №37 від 28.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії по віку ОСОБА_1 протиправним;

зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 05.12.2017 року.

Ухвалою суду від 09.07.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та вирішеного розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Згідно матеріалів справи, сторона відповідача на виконання вимог положень КАС України виклала свою позицію щодо позовних вимог ОСОБА_1 у відзиві за вх. №33358, зазначаючи, що проти заявлених вимог заперечують посилаючись на наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначені умови призначення пенсії за віком, зокрема особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

З урахуванням зауважень головного управління ПФУ у Вінницькій області щодо зарахування стажу гр. ОСОБА_1В управлінням зараховано 12 років 1 місяць 2днів (протокол №1177 від 26.01.2017).

Періоди роботи в колгоспі «Перше Травня» АРК Крим з 02.03.1987 по 01.09.1987 та з 21.12.1987 по 21.06.1996 не враховувалися у зв'язку з відсутністю належним чином підтверджених відомостей про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення", статтею 56 якого передбачено, зокрема, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі членства в колгоспах, незалежно від характеру, тривалості роботи і перерв. При цьому, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Також, листом від 25.10.2016 №289/06-38/01 управлінням надсилався запит на Пенсійний фонд Російської Федерації про надання допомоги витребовуваних відомостей про роботу та заробітну плату ОСОБА_1В в колгоспі «Перше Травня» АРК Крим з 02.03.1987 по 01.09.1987 та з 21.12.1987 по 21.06.1996р. Відповідь на даний лист не надходила.

Щодо довідки від 13.06.2017 року, виданій ОСОБА_1 адміністрацією сільського поселення Республіки Крим, управління до уваги взяти не може. Відтак, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

26.09.2018 закрито підготовче провадження у справі №802/1681/18-а та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2018 року.

Крім того, ухвалою від 26.09.2018 судом розглянуто клопотання позивача щодо пропущеного строку звернення до суду та постановлено визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 та поновлено пропущений строк.

В судове засідання, яке призначено на 11.10.2018 року сторони не з'явились, натомість від представника позивача адвоката ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Суд дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 21.10.2016 року звернулась із заявою до Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про призначення пенсії за віком.

28.10.2016 року комісія по вирішенню питань пов'язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсії в Бершадському об"єднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області протоколом №7 відмовила у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відмова мотивована тим, що відсутній необхідних страховий стаж роботи. Так, як згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народились з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Згідно наданих документів всі періоди роботи зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 роботи, який складає 9 років 10 місяців 27 дня.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до Преамбули Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, зокрема, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

При цьому, положеннями ст.8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі Закон №1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

В той же час, положеннями ч.3 ст.4 Закону №1058-IV передбачено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року (ч.1 ст. 26 Закону №1058-IV).

Відповідно до положень ст. 26 Закону №1058-ІV до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відтак, належним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 у період з 08.09.1976 по 11.10.1977 року працювала санітаркою в Дніпропетровській лікарні; з 22.11.1977 року по 14.08.1978 року підсобний працівник Комбінату громадського харчування Красногвардійського тресту столових; з 08.02.1979 року по 05.03.1979 рік санітарка у поліклінічному відділенні №1 Дитячої міської лікарні №6; з 07.04.1981 року по 10.12.1983 року завідувач виробництвом в їдальнях №17, 29 та повар п'ятого розряду; з 04.01.1984 року по 26.08.1985 рік - повар Васильківського комбінату громадського харчування; з 30.08.1985 року по 28.05.1986 рік заступник завідуючої виробництвом їдальні №3, 4; з 02.03.1987 року по 01.09.1987 рік в колгоспі "Перше травня" Ленінського району, Кримської області; з 21.12.1987 року по 21.06.1996 рік працювала в колгоспі "Перше травня", який було реорганізовано 04.12.1992 року АСП "Перше травня" з 15.11.2002 року по 09.02.2004 рік продавець в магазині відповідно до трудової угоди з приватним підприємцем ОСОБА_3; з 28.01.2011 року по 03.05.2013 рік - повар їдальні в ПАТ "Веста - Днєпр".

Згідно рішення (протоколу) №37 від 28.10.2016 року Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано лише 9 років 10 місяців 27 дня.

Відповідач обґрунтовуючи своє рішення зазначає, що період роботи в колгоспі "Перше Травня" АРК Крим з 02.03.1987 року по 01.09.1987 року та з 21.12.1987 року по 21.06.1996 року не враховані, в зв'язку із відсутністю підтверджуючих відомостей про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та час роботи за фактичною тривалістю.

Однак, суд критично оцінює посилання відповідача, оскільки відповідно до довідки ТОВ "Прогресу-21" №166 від 25.10.2002 підтверджено те, що ОСОБА_1 працювала в АСП "Перше травня".

Разом із тим, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, про що зазначено в положенням п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Приписами пункту 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Окрім того, відповідач не ставить під сумнів відомості, які занесені до трудової книжки щодо трудової діяльності ОСОБА_1, а також щодо фіктивності їх записів не заперечується. Судом в свою чергу не установлено будь - яких виправлень або неточностей у відповідних записах.

Суд зазначає, що в матеріалах пенсійної справи міститься належним чином завірена копія трудової книжки позивача в якій, зроблено відповідні записи, що засвідчені печаткою та на підставі відповідних наказів (рішень) про роботу ОСОБА_1

Крім того, відповідно до пенсійної справи міститься належна копія трудової книжки колгоспника за відомостями якої зазначено, що у 1987 році прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в господарстві становить 116, виконано річного мінімуму трудової участі в господарстві - 116; у 1988 - 260, виконано - 261; у 1989 - 260, виконано - 1, поряд із цим є запис про декретну відпустку; 1990 - запис про декретну відпустку; 1991 - 250, виконано - 276; 1992 - 250, виконано 291; 1993 - 250, виконано - 277, 1994 - 250, виконано - 31. До матеріалів справи позивачем також долучено докази перебування її у відпустці по догляду за дитиною, а саме свідоцтво про народженя дитини.

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останньої за відповідною посадою, відтак факт роботи позивача у спірний період, що не взято відповідачем до уваги, підтверджується відповідними записами трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України», тощо).

Суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона за відомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

При цьому, суд бере до уваги, що з метою надання уточнюючих довідок про період роботи у вказаних колгоспах позивач була змушена неодноразово їздити на окуповану територію Крим для отримання вказаних доказів.

Відповідно до положень Закону України "Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" територія АКР Крим є тимчасово окупованою територією з 20.02.2014 року. В зв"язку із чим, у позивача виникали певні складнощі під час відвідування попередніх місць роботи за для отримання необхідних довідок.

Матеріалами справи підтверджено, що для доведення належного трудового стажу позивачем було надано довідку про підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно працювала в колгоспах, які знаходяться в АРК Крим. Однак, відповідач не врахував вказані докази, оскільки виданий органом створеним на тимчасово окупованій території.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивачем не надано первинних документів на підтвердження стажу роботи, а також неможливість отримання інформації від пенсійного органу з території України, яка є тимчасово окупованою.

Вочевидь зрозумілим є те, що надання інших довідок або відомостей про підтвердження свого стажу роботи, окрім трудової книжки, не залежить від волі позивача.

Відтак, дії відповідача щодо не зарахування стажу роботи на підприємстві, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України є такими, що тягнуть за собою несприятливі наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, а тому рішення Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області є протиправним та підлягає скасуванню.

Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; а винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відтак, з метою ефективного правового захисту позивача вимога щодо зобов'язання Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 05.12.2017 року підлягає задоволенню.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення комісії Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, що оформлено протоколом №37 від 28.10.2016 року про відмову в призначенні пенсії по віку ОСОБА_1.

Зобов'язати Бершадське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 з 05.12.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (вул. Центральна, 70, село Яланець, Бершадський район, Вінницька область, 24460, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Героїв України, 23, Бершадь, Бершадський район, Вінницька область, 24400, ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі складено: (17.10.2018)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна