Справа № 1340/4262/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/4262/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 щодо розгляду звернення, зобовязання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди.

Обставини справи.

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_2 щодо розгляду звернення, зобовязання до вчинення дій та стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на звернення позивача із заявами в порядку Закону України «Про звернення громадян», відповідач повідомив листами від 21.05.2018 року, 20.07.2018 року, 06.07.2018 року та 29.08.2018 року про відкриття провадження у справі про порушення прав свобод людини. Оскільки відповідач на даний час не повідомив позивача про розгляд його звернень, та не вказав дату вирішення даних питань, позивач вважає, що такими діями порушено терміни розгляду звернень згідно вимог Закону України «Про звернення громадян», чим порушено його права. Тому, вважає, за необхідне стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 19.10.2018 вх. № 3868ел. Зазначив, що звернення ОСОБА_1 розглянуті відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та за результатами ухвалено рішення про відкриття провадження у справі про порушення прав і свобод людини та громадянина згідно Закону України «Про Уповноваженого Верховної ради України з прав людини», про що в строк регламентований Законом України «Про звернення громадян» повідомлено позивача. Тому, вважає позовні вимоги незаконними й необґрунтованими, та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявою від 13.04.2018 року, щодо неналежного розгляду скарги та бездіяльності осіб Львівської облдержадміністрації.

Позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявою від 08.06.2018 року, щодо порушення посадовими особами Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги права на звернення.

15.06.2018 року позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявою, щодо порушення посадовими особами Головного управління Національної поліції у Львівській області права на звернення.

24.07.2018 року позивач звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з заявою, щодо порушення посадовими особами Головного управління Національної поліції у Львівській області права на звернення.

На заяву позивача від 13.04.2018 року, відповідач 21.05.2018 року листом повідомив про відкриття провадження у справі та про направлення запиту до Львівської обласної державної адміністрації з метою оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

На заяву позивача від 08.06.2018 року, відповідач 06.07.2018 року листом повідомив про відкриття провадження у справі та про направлення запиту до центру правової допомоги з метою отримання пояснень, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

На заяву позивача від 15.06.2018 року, відповідач 20.07.2018 року листом повідомив про відкриття провадження у справі та про направлення запиту до управління з метою отримання пояснень, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

На заяву позивача від 24.07.2018 року, відповідач 29.08.2018 року листом повідомив про продовження строку розгляду відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян», у звязку з необхідністю додаткового вивчення питань.

ОСОБА_1 вважає дії Керівника секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Л Левищуна, що надав відповіді на звернення, протиправними, оскільки такі дії порушують права ОСОБА_1, встановлені ст.40 Конституції України та п.6 ч.1 ст.18, п. 1 ч.1 ст. 19, ч.1 ст. 20 Закону України Про звернення громадян, відтак просить зобовязати відповідача прийняти рішення та відшкодувати завдану моральну шкоду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Уповноважений Верховної Ради України з прав людини відповідно до ст.101 Конституції України та ст.1 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 23.12.1997 № 776/97-ВР (далі Закон № 776) здійснює парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина та захист прав кожного на території України і в межах її юрисдикції та у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст. 3 цього ж Закону № 776 метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України, та запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393).

Згідно з ч.3 ст. 17 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Уповноважений Верховної Ради України з прав людини:

1)відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина;

2)роз'яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому;

3)направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення;

4)відмовляє в розгляді звернення.

Статтею 40 Конституції України встановлено право усіх направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про звернення громадян громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 19 Закону України Про звернення громадян установлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:

- об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затвердженим наказом Уповноваженого від 12.08.2013 № 18/02-13 (зі змінами, унесеними наказом Уповноваженого від 12.04.2018 № 12/02-18) (далі -Порядок) врегульовано механім здійснення провадження у справах про порушення прав і свобод людини і громадянина

Провадження Уповноваженого - це комплекс заходів, які здійснюються з метою парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини, сприяння їх поновленню, запобігання виникненню умов, що створюють можливості порушення прав та свобод людини.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку, кожен, хто бере участь у здійсненні провадження Уповноваженого, керується Конституцією України, Законом № 776, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, іншими нормативно-правовими актами України, актами Уповноваженого та керівника Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Секретаріат), а також цим Положенням.

Відповідно до пункту 1.4 Порядку, під час провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання таких дій та прийняття рішень. Критерієм для визначення розумності строків провадження є складність провадження, яка визначається з урахуванням кількості порушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки дій, необхідних для здійснення провадження, тощо.

Зацікавлені сторони, згідно з пунктом 1.6 Порядку, повідомляються про відкриття провадження в строки, визначені Законом № 393.

Відповідно до пункту 6.1 Порядку, провадження завершується шляхом надання остаточної відповіді авторові звернення за результатами з'ясування обставин справи після вжиття передбачених Законом № 776 заходів, спрямованих на запобігання порушенням прав і свобод людини або сприяння їх поновленню.

Судом встановлено з матеріалів справи, що 20 квітня 2018 року до Уповноваженого з виконавчого комітету Червоноградської міської ради (далі - Червоноградська міська рада) листом від 17.04.2018 № 3/24-3190/6-3 (а.с. 43) надійшло звернення позивача від 13.04.2018 (а.с.44) щодо порушення посадовими особами Львівської обласної державної адміністрації (далі - Львівська ОДА) права на звернення. Зазначену скаргу відповідачем розглянуто відповідно до вимог Закону № 393, а за результатами перевірки звернення ухвалено рішення про відкриття провадження, про що повідомлено позивача листом від 21.05.2018 № 2/12-0316401.18-1/13-110 (а.с.48) у строк, установлений статтею 20 Закону № 393.

Судом також встановлено, що 11 червня 2018 року до Уповноваженого з регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області (далі - регіональне представництво) листом від 08.06.2018 № 612/2018 (а.с.53) надійшло звернення позивача від 08.06.2018 (а.с.54) щодо порушення посадовими особами Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги права на звернення. За результатами розгляду, позивача повідомлено, що відкрито провадження у справі листом Секретаріату від 06.07.2018 № 2/12-0319848.18-1/13-110 (а.с.59) у визначений законодавством строк.

Згідно долучених до матеріалів справи доказів, суд встановив, що 23 червня 2018 року до відповідача з Червоноградської міської ради листом від 19.06.2018 № 3/24-4790/6-3 (а.с.60) надійшло звернення позивача від 15.06.2018 (а.с.61-62) щодо порушення посадовими особами Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - ГУНП) права на звернення. За результатами розгляду скарги, відповідач ухвалив рішення про відкриття провадження, про що повідомив позивача листом Секретаріату від 20.07.2018 № 2/12-0320833.18-1/13-110 (а.с.69) у регламентований Законом № 393 місячний строк.

Також суд встановив, що 31 липня 2018 року до відповідача з Червоноградської міської ради листом від 24.07.2018 № 3/22-5702/1-3 (а.с.70) надійшло звернення позивача від 24.07.2018 (а.с.71-72), щодо порушення посадовими особами ГУНП права на звернення та результатів провадження, відкритого за зверненням від 13.04.2018 року щодо порушення посадовими особами Львівської ОДА права на звернення. Позивача повідомлено листом Секретаріату листом від 29.08.2018 № 17/12-0323339.18/13-110 (а.с.77) у звязку з необхідністю додаткового вивчення питань, порушених у зверненні ОСОБА_1, відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393 строк розгляду звернення було продовжено.

В подальшому, листом відповідача від 14.09.2018 № 17/12-0323339.18-2/13-110 (а.с.78) у строк, визначений статтею 20 Закону № 393, повідомлено позивача про відкриття провадження у зв'язку з порушенням посадовими особами ГУНП права на звернення та відсутність правових підстав для вжиття заходів реагування в іншій частині скарги ОСОБА_1 від 24.07.2018 року.

З матеріалів справи, судом встановлено, що за результатами провадження, відкритого за зверненням позивача від 13.04.2018 та здійсненого відповідно до Порядку, позивачу було надано відповідь листом представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - представник Уповноваженого) від 12.09.2018 № 5/12-0316401.18-2/13-110 (а.с.49-50).

Отже звернення позивача розглянуті у порядку та строк визначені законом з прийняттям відповідних рішень про відкриття проваджень, про що позивачеві повідомлено належним чином.

Суд звертає увагу позивача на те, що провадження, відкриті за наслідками розгляду звернень позивача, Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини здійснює згідно з Порядком здійснення провадження Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини затвердженим наказом Уповноваженого від 12.08.2013 № 18/02-13 (зі змінами, унесеними наказом Уповноваженого від 12.04.2018 № 12/02-18), а не відповідно до Закону України «Про звернення громадян», тому твердження про те, що провадження за зверненнями позивача мали закінчитися у визначені терміни Закону № 393 є безпідставними.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 19, 20, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати з сторін стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст складений 22.10.2018р.

Суддя Коморний О.І.