Справа № 826/11155/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Яцюти М.С., та представників:
позивача: Крилача О.І.;
відповідача: Корнейчука О.Л.
розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" про розподіл судових витрат в адміністративній справі
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" (далі по тексту - позивач, ТОВ ВКП "ЕСКО")
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач, Офіс)
На підставі частини третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 01 жовтня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення (скорочене рішення).
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення у зв'язку із наступним: заперечення на акт перевірки розглянуті із порушенням норм Митного кодексу України, тому що розглянуті не керівником, а першим заступником начальника, заперечення до акта не долучені, хоча мають бути невід'ємною його частиною, рішення прийняті без участі у розгляді та урахування заперечень; податкові повідомлення-рішення посилаються на неправильний номер акта перевірки; ініціюючи проведення документальної перевірки на предмет правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень; класифікація товару здійснена відповідачем всупереч правил класифікації товарів в УКТ ЗЕД; правомірність рішення про зміну коду товару з 8202 88 80 00 на код 6804 21 00 00 відповідачем не доведена.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2018 року у справі №826/11155/17 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Офісу від 02 червня 2017 року № та №; стягнено на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу.

20 серпня 2018 року (відповідно до відмітки служби суду) позивач подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просить вирішити питання щодо судових витрат, понесених у суді першої інстанції та долучити докази, які підтверджують розмір судових витрат, понесених позивачем у зв'язку із отриманням професійної правничої допомоги на загальну суму 7 000,00 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат призначено до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні 01 жовтня 2018 року представник позивача подану заяву підтримав, представник відповідача проти задоволення заяви заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Наявні у справі докази підтверджують, що ТОВ ВКП "ЕСКО" уклало 17 серпня 2017 року із адвокатом Крилачем Олександром Івановичем договір №17/025 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат прийняв на себе зобов'язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін, а клієнт зобов'язався сплатити адвокату гонорар за надані послуги та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та умовах, визначених договором.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частина третя статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 16 серпня 2018 року до закінчення судових дебатів представник позивача заявив, що з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених ТОВ ВКП "ЕСКО" судових витрат.

Згідно з частиною п'ятою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

У свою чергу відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки питання про судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, не вирішене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду наступні документи:

- детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) від 16 серпня 2018 року, складений відповідно до умов договору про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат Крилач Олександр Іванович надав послуги зі складання та подання до суду позовної заяви у справі №826/11155/17, витративши 3,5 години, вартістю 2 000,00 грн. за годину, всього на суму 7 000,00 грн.;

- копію договору про надання правової допомоги від 17 серпня 2017 року №17/025;

- копію кошторису із зазначенням найменування послуг адвоката, тарифних ставок та кількості годин;

- копію рахунку на оплату від 17 серпня 2017 року №17 на суму 7 000,00 грн., виставленого ТОВ ВКП "ЕСКО";

- копію акта виконаних робіт (наданих послуг) від 06 вересня 2017 року, складеного сторонами договору про надання правової допомоги щодо виконання робіт (надання послуг) зі складання та подання до суду позовної заяви у справі №826/11155/17;

- копію платіжного доручення від 18 серпня 2017 року №1596 з відміткою банку на оплату послуг за договором про надання правової допомоги, згідно з яким позивач перерахував на рахунок адвоката Крилача Олександра Івановича грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн.

Зазначені докази підтверджують, що позивач поніс документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Частинами п'ятою та сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає про відсутність підстав сумніватися у співмірності понесених витрат, а відповідач розмір витрат на професійну правничу допомогу та їх співмірність не заперечує.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про розподіл судових витрат та присудити на користь ТОВ ВКП "ЕСКО" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 246, 252, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. (сім тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Відповідно до частини п'ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення може бути оскаржене.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційного підприємства "ЕСКО" (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 4, кв. 55; ідентифікаційний код 22579667);

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г; ідентифікаційний код 39440996).

Дата складення повного рішення суду - 12 жовтня 2018 року.

Суддя В.А. Кузьменко