Справа № 813/2030/18
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/2030/18
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

16 жовтня 2018 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючий суддя Коморний О.І.

секретар судового засідання Редкевич О.Р.

з участю:

представник позивача не прибув

представник відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні питання про закриття провадження у справі за позовом Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

В с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області у якій міститься вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.04.2017 року № 13-2958/16-17-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.04.2017 року № 13-2957/16-17-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.04.2017 року № 13-2476/16-17-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.04.2017 року № 13-2486/16-17-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою».

Ухвалою суду від 11.06.2018 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 03.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні з долучених матеріалів справи документів, а саме витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, судом встановлено, що земельні ділянки, стосовно яких відповідачем видано оскаржувані накази, перейшли у приватну власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Враховуючи наведене судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник відповідача не заперечує, щодо закриття провадження у справі.

Представник третіх осіб не заперечує, щодо закриття провадження у справі.

Відповідно до пункт 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративною справою відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно правовий спір згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

З наведеного визначення слід зробити висновок, що публічно-правовий спір є видом правового спору, для якого характерні наступні ознаки: спір виникає з публічно-правових відносин; сторонами спору є суб'єкти публічно-правових відносин, серед яких особливим правовим статусом наділені органи публічної адміністрації; сфера виникнення спору зумовлена реалізацією публічного інтересу; предметом спору є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів публічно-правових відносин, які порушують або можуть порушити права, свободи та інтереси інших суб'єктів.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

За правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним можуть розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому випадку позовна вимога про визнання наказу незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права користування земельною ділянкою), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав, які на його думку, порушені у зв'язку з виданими наказами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області третім особам про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Як встановлено судом з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта земельні ділянки, за кадастровим номером :02:000:0078, :02:000:0081, :02:000:0080, :02:000:0079 перейшли у приватну власність ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Отже, оскаржувані накази про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вичерпали свою дію у зв'язку з їх виконанням, безпосередньою розробкою таких проектів та поданням їх на затвердження.

Таким чином, цей спір стосується приватноправових відносин, адже існує речове право ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на земельні ділянки, що виникло в результаті та після реалізації наказів, і вирішення питання правомірності набуття такого права, як і питання щодо порушення прав позивача внаслідок неправомірної, як на його думку, передачі земельної ділянки, має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року у справі №809/739/17 (провадження №11-252 апп18).

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір ", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення № 406 від 04.05.2018 року в сумі 1762,00 грн, платіжного доручення № 407 від 04.05.2018 року в сумі 1762,00 грн, платіжного доручення № 405 від 04.05.2018 року в сумі 1762,00 грн, платіжного доручення № 404 від 04.05.2018 року в сумі 1762,00 грн, підлягає поверненню.

Відповідно до частини 1 статті 239 Кодексу, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ

Роз'яснити позивачу, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. 238, 239, 241-246, 256, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Провадження у справі за позовом Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6- закрити.

2. Повернути Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області (вул. Шептицького, 82, м. Миколаїв, Львівська область, 81600; ) з державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 7048 (сім тисяч сорок вісім) грн 00 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський оружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 18.10.2018р.

Суддя Коморний О.І.