Справа № 810/3258/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року № 810/3258/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Сквирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 30.07.2003 № 170;

- зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та подальше нарахування пенсії ОСОБА_1 виходячи з суми заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 737 (сімсот тридцять сім) руб. 71 коп., на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" № 170 від 30.07.2003, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27.12.2017, з врахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем неправомірно відмовлено йому у здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки від 30.07.2003 № 170, оскільки вона видана згідно з рішенням суду та відповідно до вимог статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що наявні розбіжності в даних зазначених в довідці від 30.07.2003 № 170 та відомостях первинних документів щодо періоду та місця відрядження позивача, кількості відпрацьованих годин. Також, відповідач зазначив, що заробітна плата, відображена у довідці від 30.07.2003 № 170, фактично не була виплачена, тому пенсійний орган при нарахуванні пенсії керується первинною довідкою позивача.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 є громадянином України та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується посвідченням від 19.08.2003 Серії А № 432003.

Згідно з вкладкою № 102449 до вказаного посвідчення, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У 2003 році позивач, для підтвердження факту свого перебування та кількості відпрацьованого часу в зоні відчуження, звернувся до Сквирського районного суду Київської області з відповідною позовною заявою. Рішенням суду від 19.06.2003 по справі № 2-536/2003р. було встановлено факт перебування позивача з 01.07.1986 по 07.07.1986 в м. Прип'ять Київської області, і тривалість його робочого часу за час відрядження щоденно становила 17 годин в зоні відчуження.

Згодом, на підставі частини 4 статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» заробітну плату позивача згідно первинних документів, а також враховуючи факти, встановлені вищезазначеним рішенням суду, Відкритим акціонерним товариством «Сквира-Авто» було видано позивачу довідку про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 30.07.2003 № 170. Відповідно до змісту даної довідки, позивачу, за період з 01.07.1986 по 07.07.1986, за роботу в зоні відчуження ЧАЕС було нараховано загалом 737 (сімсот тридцять сім) руб. 71 коп., що відображено у розрахунку до даної довідки.

Як убачається з пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, на підставі отриманої довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 30.07.2003 № 170, він отримував пенсію по інвалідності, починаючи з 27.06.2003, однак нещодавно дізнався що його пенсію було перераховано, що призвело до її значного зменшення.

07 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 33 про проведення перерахунку та виплати йому пенсії згідно довідки, виданої ВАТ «Сквира-Авто» від 12.07.2006 № 121, яка міститься в матеріалах пенсійної справи останнього.

Однак, листом від 23.05.2018 № 71/М-01, пенсійний орган відмовив позивачу у перерахунку його пенсії. В обґрунтування відмови зазначивши, що рішення Сквирського районного суду Київської області від 19.06.2003 по справі № 2-536/2003р не містить зобовязань щодо перерахунку пенсії, а отже відсутні підстави для обчислення пенсії за довідкою ВАТ «Сквира-Авто» від 30.07.2003 № 170.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Частиною четвертою статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно із приписами частини третьої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом першим цього Порядку визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

При цьому, в силу підпункту 4 пункту 3 даного Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 № 09-3751/1032/3к/13-412/308 в разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством. При цьому, визначена таким чином заробітна плата не індексується, не виплачується, а тільки враховується при нарахуванні пенсії.

До того ж, у листі Мінсоцполітики від 09.06.1995 № 224/8.13 передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що головною підставою для здійснення перерахунку пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, є довідка про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка видається підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Судом встановлено, що довідка від 30.07.2003 № 170, яку позивач отримав на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області, була подана ним до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області разом із заявою про проведення перерахунку пенсії.

Однак, відповідач, у своєму листі-рішенні, відмовив позивачу у здійсненні зазначеного перерахунку, посилаючись на те, що рішення суду не дає право на підвищену оплату праці в зоні відчуження та визначення розміру пенсії.

Відповідно до вимог частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зазначене, суд не бере до уваги посилання пенсійного органу на роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 08.08.1996 №02-105-013, оскільки воно суперечить статтям 78, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що відповідач не має права надавати оцінку рішенню Сквирського районного суду Київської області та змісту довідки, яка видана на його підставі, враховуючи те, що цим рішенням встановлено факт перебування позивача з 01.07.1986 по 07.07.1986 в м. Прип'ять Київської області, і тривалість його робочого часу за час відрядження щоденно становила 17 годин в зоні відчуження.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 по справі № 376/2353/16-а.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки, яка була видана на виконання рішення суду, а тому позивач має законне право на здійснення такого перерахунку.

Щодо часу, з якого належить перерахувати позивачу пенсію, суд зазначає наступне.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позовна заява була подана позивачем до суду 27.06.2018. Вимоги позивача, що випливають з права на здійснення перерахунку пенсійних виплат, мають захищатися судом з урахуванням правил, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України щодо строків звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права.

За таких обставин, виходячи з того, що пенсія позивачу, за довідкою ВАТ "Сквира-Авто" від 30.07.2003 № 170 раніше вже була призначена та фактично виплачувалась, однак дані виплати були безпідставно припинені відповідачем, суд дійшов висновку, що належним захистом та відновленням порушеного права позивача є зобов'язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 27.12.2017, тобто в межах шестимісячного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем належним чином доведено, а Сквирським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області та наявними у матеріалах справи доказами не спростовано бездіяльність Сквирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо вирішення питання про проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження з 01.07.1986 по 07.07.1986 від 30.07.2003 № 170, видану ВАТ «Сквира-Авто» ОСОБА_1.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Сквирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно довідки ВАТ "Сквира-Авто" про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЕС від 30.07.2003 № 170.

Зобов'язати Сквирське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та подальше нарахування пенсії ОСОБА_1 виходячи з суми заробітної плати за період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в сумі 737 (сімсот тридцять сім) руб. 71 коп., на підставі довідки ВАТ "Сквира-Авто" № 170 від 30.07.2003, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 27.12.2017, з врахуванням вже виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.