Справа № 804/3703/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року Справа № 804/3703/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.
секретар судового засідання Максименко Е.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорадо Трейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання дій протиправним та скасування наказу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорадо Трейд» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування наказу заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 № 28-31-п від 21.05.2018 року про призначення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "БТМ", ТОВ "Річ Компані ЛТД", ТОВ "Фірма "Міраторг" та ТОВ "Вестерн плюс" за 2017 рік та визнання протиправними дій щодо проведення перевірки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України. Крім того, документи, пред'явлені відповідачем для проведення перевірки на виконання вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, оформлені з порушенням вимог, встановленим цим пунктом, що стало підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі 804/3703/18 та призначено справу до розгляду у судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому останній просив відмовити у задоволені адміністративного позову, зазначаючи, що останній діяв у межах повноважень та у спосіб передбачений нормами чинного законодавства.
Представником позивача до суду надіслано клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Про вищезазначене свідчать результати аналізу податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. 72, 73 і 74 ПК України. що відповідно до ст. 74 ПК України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань. А саме даних Єдиного реєстру податкових накладних та аналізу фінансової та податкової звітності ТОВ «Дорадо Трейд».
21.05.2018 року Головне управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області видало наказ № 28-31-п, яким на підставі вимог п.п. 19-1.1.1 п.19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1, п.82.2. ст. 82 Податкового кодексу України(надалі - ПК України) призначено з 21.05.2018 року документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "БТМ", ТОВ "Річ Компані ЛТД", ТОВ "Фірма "Міраторг" та ТОВ "Вестерн плюс" за 2017 рік, тривалістю 5 днів; та який разом з направленням на перевірку № 3005 від 21.05.2018 року цього числа вручено директору ТОВ «Дорадо Трейд» ОСОБА_2
21.05.2018 року директором ТОВ «Дорадо Трейд» ОСОБА_2 у допуску до перевірки було відмовлено, у зв'язку з пред'явлення документів (а саме наказу та направлення на перевірку), які оформлені з порушенням п. 81.1.ст. 81 ПК України.
Не погоджуючись з діями податкового органу, вважаючи спірний наказ необґрунтованим та протиправним позивач звернувся до суду.
Суд, вирішуючи справу по суті, приходить до висновку про необхідність на підставі належних та допустимих доказів встановити наступне:
- фактичну обставину, що слугувала підставою для призначення перевірки відповідно спірного наказу;
- чи направлялись відповідачем відповідні запити, що передбачені конкретним пунктом, що визначає підставу для проведення контрольного заходу, за період, що визначений у спірному наказі;
- чи усунуті виявлені податковим органом, факти наданими позивачем поясненнями та документальними підтвердженнями.
В свою чергу, особливості отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст. 73 ПК України.
Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб'єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.
Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.
Пунктом 9 вказаного Порядку встановлено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації.
За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.
Положення цього пункту Порядку, узгоджується з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, яким також встановлено, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п'ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.
Згідно пункту 12 Порядку, письмовий запит про подання інформації надсилається суб'єкту інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлення за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку фактів, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинним шляхом, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; виникнення потреби у визначенні рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; подання щодо платника податків скарги про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 14 Порядку, суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України. У разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.
У підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, який був правовою підставою для проведення перевірки у цій справі, визначено, що документальна позапланова перевірка призначається у випадку отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.
Суд критично ставиться до посилання позивача на те, що в оскаржуваному наказі на перевірку відсутні підстави для її проведення, а саме: відсутнє зазначення конкретної отриманої контролюючим органом інформації та яким чином вона отримана, оскільки такі вимоги чинним законодавством не передбачені, а зі змісту оскаржуваного наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки з огляду на існування в його тексті посилань на пункти Податкового кодексу України.
За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.
У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.
Суд зазначає, що главою 8 розділу II Податкового Кодексу України встановлені правила стосовно призначення та проведення перевірок, які також є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється органами державної фіскальної служби в процесі адміністрування податків і зборів.
З цією метою нормативно обмежено перелік підстав для проведення перевірок платників податків контролюючими органами, а також визначено умови проведення відповідних перевірок та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до їх проведення.
Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків.
Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового Кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Положеннями абзаців 4 підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Статтею 78 Податкового Кодексу України встановлено особливості проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до підпункту 78.4. пункту 78. ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності на те законних підстав має право прийняти рішення про початок проведення документальної позапланової перевірки, яке оформлюється наказом.
В свою чергу, умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначені статтею 81 Податкового кодексу України.
За змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
Таким чином, податковий орган набуває право на проведення документальної виїзної перевірки платника податків тільки у випадку коли до початку проведення зазначеної перевірки останньому надіслано або пред'явлено направлення на проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, а також вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Статтею 19 Конституції України, передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області доведено правомірноість та обґрунтованість оскаржуваного наказу з урахуванням вимог, визначених ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 205, 241-246, 250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Судові витрати по справі не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3