Справа № 813/4978/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2018-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 жовтня 2018 року

Київ

справа №813/4978/17

адміністративне провадження №К/9901/62962/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів Данилевич Н.А., Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі №813/4978/17 за позовом ОСОБА_2 до Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, третя особа - Державна міграційна служба України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.

Відповідно до частини 4 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги), ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивач у цій справі є фізичною особою та заявив одну вимогу немайнового характеру.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» станом на 1 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600,00 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1280,00 гривень (200% від 1600,00*0,4).

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача 6007; Код банку отримувача (МФО) 899998; Код класифікації доходів бюджету 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; Символ звітності банку 207; Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

У клопотанні скаржник просив зменшити йому розмір сплати судового збору, посилаючись на скрутний матеріальний стан.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених норм вбачається, що підставою для зменшення розміру судового збору є майновий стан скаржника.

Касаційна скарга та додане до неї повідомлення на оплату послуг теплопостачання не дають підстав дійти висновку, що скаржник знаходиться у важкому матеріальному стані, що унеможливлює сплату ним судового збору. Інших належних доказів не надав.

Отже, у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору слід відмовити.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Львівським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову 20 червня 2018 року у відкритому судовому засіданні, повний текст якого було складено 22 червня 2018 року. При цьому, касаційна скарга скаржником була здана на відділення пошти 29 вересня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

До касаційної скарги додано заяву про поновлення строку касаційного оскарження, в якій скаржник зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, яку ухвалою суду від 09 липня 2018 року було залишено без руху, зокрема, з підстав несплати судового збору. Позивач вдруге звернувся з касаційною скаргою в новій редакції та клопотанням про зменшення розміру судового збору, яка була зареєстрована як додатковий документ по справі К/9901/54677/18. Ухвалою від 16 серпня 2018 року Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання про зменшення судового збору та повернув касаційну скаргу.

У заяві про поновлення строку скаржник вказує, що реєстрація касаційної скарги в новій редакції та клопотання про зменшення розміру судового збору як додаткового документа, а не як окремої касаційної скарги, є непорозумінням і даний факт є поважною причиною пропуску строку звернення з касаційною скаргою втретє.

Однак вказані причини не можуть бути визнані поважними, оскільки позивачем не було вчинено дій на усунення недоліків касаційної скарги (поданої вперше) залишеної без руху ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року, що свідчить про відсутність реального наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 16 серпня 2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та вже надано оцінку повідомленню на оплату послуг теплопостачання як доказу на підтвердження майнового стану скаржника. Враховуючи те, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, можна дійти висновку, що подавши касаційну скаргу втретє, скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог КАС України.

Згідно з частиною 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З урахуванням викладеного, скаржнику необхідно вказати інші підстави для поновлення строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів та надати документ про сплату судового збору.

За наведених обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору відмовити.

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку касаційного оскарження постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2018 року у справі №813/4978/17 залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді Н.А. Данилевич

Т.Г. Стрелець