Справа № 2340/3476/18
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року справа № 2340/3476/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати вимогу від 21.05.2018 №Ф825-23.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вимога Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.05.2018 №Ф825-23, якою зобов'язано позивача сплатити борг (недоїмку) по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 10365 грн. 68 коп. є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки з 01.02.2012 отримає пенсію по інвалідності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав, викладених вище.

Відповідач позов не визнав, проти заявленого позову заперечив, надав суду письмовий відзив на позов та зазначив, що позивачем було подано до контролюючого органу звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому оскаржувана вимога Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.05.2018 №Ф825-23 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем та відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником податку другої групи (15%).

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серія 10 ААВ №617278 позивач є інвалідом 3 групи.

Відповідно до копії довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.08.2018 №52411/02-21 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи з 01.02.2012, пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи з 01.04.2014 та пенсію за віком при повному стажі з 29.08.2017.

21.05.2018 року Головним управлінням ДФС у Черкаській області сформовано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф825-23 станом на 30.04.2018 року зі сплати єдиного внеску в сумі 10365 грн. 68 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Стаття 4 цього Закону визначає платників єдиного внеску, згідно з пунктом 4 частини 1 якої платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Частина 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачає, що особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Аналіз викладених норм свідчить про те, що від сплати єдиного внеску звільняються особи за таких умов: якщо отримують пенсію за віком, або є особами з інвалідністю та отримують пенсію відповідно до закону або соціальну допомогу, або досягли віку три встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Отже, законом передбачено різних умови, наявність однієї з яких дає пільги особам щодо сплати єдиного внеску.

Пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист. Про це зазначено у першому абзаці пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За змістом вказаних законів та у відповідності з висновком, якого дійшов Конституційний Суд України в своєму рішенні від 26 листопада 2013 року №1-14/2013 (№11-рп/2013), право на пенсію за віком особа набуває не лише після досягнення загально визначеного пенсійного віку чи пенсійного віку, встановленого спеціальним законодавством, а також у разі дострокового виходу на пенсію за певних обставин (п. 2.1 мотивувальної частини).

Згідно статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, позивач будучи фізичною особою-підприємцем, який отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи з 01.02.2012, пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи з 01.04.2014 та з 29.08.2017 отримує пенсію за віком при повному стажі, обрав спрощену систему оподаткування та має третю групу інвалідності звільняється від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Посилання відповідача на те, що позивачем було самостійно подано до контролюючого органу звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, як на підставу для відмови в задоволенні позову - не приймається судом до уваги, оскільки наявна у позивача пільга щодо сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не звільняє його від подачі до контролюючого органу звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску, а тому не може вважатись умовою його добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.05.2018 №Ф825-23 прийнята відповідачем в супереч чинному законодавству, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

У зв'язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв'язку з цим, відсутні підстави для стягнення на користь позивача сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Черкаській області від 21.05.2018 №Ф825-23.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 22.10.2018