Справа № 804/4572/18
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2018-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2018 року Справа № 804/4572/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
позивача представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-
20 червня 2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;
- зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» час роботи на посаді водія міського пасажирського автотранспорту в Павлоградському АТП з 08.06.1984 по 30.09.2000 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви від 19.01.2018.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №804/4572/18. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
16.07.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та вказав, що для зарахування періоду роботи ОСОБА_3 з 08.06.1984 по 30.09.2000 до пільгового стажу відсутні документи (накази про закріплення водіїв за міськими маршрутами, табелі обліку робочого часу, подорожні листи) які можуть підтвердити роботу водія міського пасажирського транспорту.
У звязку із цим йому було відмовлено в призначенні пенсії за п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Позивачем подано клопотання про виклик у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Ухвалою суду від 23.07.2018 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Судове засідання призначено на 13.09.2018.
13.09.2018 справу знята з розгляду, судове засідання призначено на 25.09.2018.
В судове засідання 25.09.2018 судом викликані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника та свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як видно з матеріалів справи 27.12.2017 позивачу виповнилося 55 років.
19.01.2018 ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Як вказав позивач, право на зазначений вид пенсії він має як особа, яка пропрацювала водієм міського пасажирського транспорту (автобусів), тролейбусів, трамваїв) великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких шкідливих виробництв, при наявності стажу роботи 30 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців при досягненні віку 55 років.
Відповідач за результатами розгляду зави ОСОБА_3 листом від 24.01.2018 вих. №1658/05/18 повідомив про відмову в призначенні пенсії, у звязку з тим, що документи (накази про закріплення водіїв за міськими маршрутами, табелі обліку робочого часу, подорожні листи), які можуть підтвердити роботу позивача водієм міського пасажирського транспорту, відсутні.
Надаючи оцінку правомірності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні ОСОБА_3 пенсії згідно п. 8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суд виходить з наступного.
Cудом на підставі записів трудової книжки встановлено, що ОСОБА_3 працював з:
18.11.1983 по 12.01.1984 - водієм 3 класу в автоколоні № 4 на автомобілі ГАЗ-51 с, з 01.02.1989 присвоєно 1-й клас водія (наказ від 18.11.1983 №219 к);
13.01.1984 по 07.06.1984 - слюсарем по ремонту автомобілів 3 розряду в ремонтній майстерні (наказ від 13.01.1984 № 10 к);
08.06.1984 по 04.03.1985 - водієм 3 класу категорії С, Д в автоколоні № 6;
05.03.1985 по 30.09.2000 - водієм в автоколоні № 3 (наказ про переведення від 05.03.1985 № 45-к, наказ про звільнення від 29.09.2000 № 107 к), 01.10.1988 року - присвоєно кваліфікацію водія 2 класу (наказ від 30.09.1988 № 211); 01.10.1990 - присвоєно 1 клас водія (від 02.10.1990 наказ № 192к). 30.09.2000 звільнений за власним бажанням.
01.10.2000 прийнятий водієм 1 класу на будь-які марки автобусів до ЗАТ «Павлоградське АТП», з якого звільнений 03.10.2003.
Відповідно до п .8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мають право на пенсію водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.
Отже, названою нормою матеріального права встановлені умови, за яких особа має право на призначення пенсії на пільгових умовах.
В своїй відмові в призначенні пенсії ОСОБА_3, викладеній в листі від 24.01.2018 №1658/05/18, відповідач зазначив, що для зарахування періоду роботи позивача з 08.06.1984 року по 30.09.2000 до пільгового стажу згідно п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» немає законних підстав.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Так, згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Крім того, відповідно до п.20 зазначеного Порядку для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Відповідно до п. 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Пунктом 18 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
В судове засідання 25.09.2018 викликано у якості свідків: ОСОБА_6, яка працювала разом із ОСОБА_7 (табельником) та ОСОБА_5 (водія міського пасажирського автотранспорту).
Свідок ОСОБА_5 показав, що працював з 1983 по 2003 рік водієм в Павлоградському АТП. Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що ОСОБА_3 працював разом із ним з 1983 по 2003 рік водієм на міському маршрутному автобусі, яким здійснювались перевезення людей по місту.
Свідок ОСОБА_6 показала, що з 1973 по 2011 роки працювала в Павлоградському автотранспортному підприємстві (АТП), а потім у його перейменованих підприємствах-правонаступниках. Свідок вказала, що з 1973 працювала в АТП на посаді бухгалтера до 1998 року, а з 1998 року диспетчером по місту. Свідок підтвердила, що ОСОБА_3 працював водієм автобусу на міському маршруті.
Таким чином, допитані під час судового розгляду справи свідки підтвердили той факт, що ОСОБА_3 працював водієм автобуса в Павлоградському автотранспортному підприємстві (АТП), а потім у його перейменованих підприємствах-правонаступниках.
Відповідно до положень ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що стаж роботи позивача водієм міського пасажирського транспорту у період 08.06.1984 по 30.09.2000 роки підтверджується документально та показами свідків, що дає йому право на призначення пільгової пенсії.
Згідно п. 1.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Згідно пунктів 1, 2, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
З огляду на наведене, враховуючи, що позивач досяг на час звернення із заявою про призначення пенсії 55 річного віку, має загальний стаж роботи не менше 30 років, а пільговий стаж - більше 12 років 6 місяців років, до якого слід зараховувати період роботи з 08.06.1984 по 30.09.2000 року водієм міського пасажирського транспорту (автобусу), суд доходить висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 відповідно до п.8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є протиправною.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» час роботи ОСОБА_3 на посаді водія міського пасажирського автотранспорту в Павлоградському АТП з 08.06.1984 по 30.09.2000 року та призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до заяви від 19.01.2018.
За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ч.1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 242 - 246, 250, 255, 257, 261, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні ОСОБА_3 пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» час роботи на посаді водія міського пасажирського автотранспорту в Павлоградському АТП з 08.06.1984 року по 30.09.2000 року та призначити пенсію ОСОБА_3 за віком на пільгових умовах відповідно до заяви з 19.01.2018 року.
Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 жовтня 2018 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 01 жовтня 2018 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1