Справа № 607/16746/18
Суддя: Грицак Р. М.
Дата ухвалення: 2018-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2018 Справа №607/16746/18

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицака Р.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1Ю,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №535050 від 14.08.2018 року. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 14.08.2018 року інспектором поліції була винесена постанова серії ЕАВ №535050 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зокрема, йому ставиться у винну те, що 14.08.2018 року о 02 год. 39 хв. по вул. Морозенка, 5 він керував транспортним засобом та не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив вимоги п. 9.2.б ПДР. З даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами. Вказує, що він рухаючись у крайній правій смузі руху маючи намір повернути, увімкнув правий покажчик повороту та здійснив поворот праворуч. Однак був зупинений працівниками патрульної поліції та причиною зупинки поліцейськими названо порушення вимог п. 9.2.б ПДР. З діями працівників поліції незгідний, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений в оскаржуваній постанові, а тому просить її скасувати. Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджено наявними у справі доказами зокрема відеоматеріалами з яких вбачається, що ОСОБА_3 під час винесення оскаржуваної постанови свою вину у вчиненні правопорушення незаперечував. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові. На підтвердження обставин викладених у постанові надав суду до позову фрагменти відеозаписів з нагрудних камер поліцейських та з автореєстратора службового автомобіля, якими зафіксовано процес розгляду 14.08.2018 року адміністративної справи відносно позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Представник відповідача позов заперечила, з підстав викладених у відзиві. Вказала, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП повністю підтверджена постановою та відеоматеріалами долученими до відзиву. Судом встановлено, що 14 серпня 2018 року інспектором поліції ОСОБА_4 винесена постанова серії ЕАВ №535050 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 14 серпня 2018 року о 02 год. 39 хв. по вул.Морозенка в м.Тернополі ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 та не подав сигнал світлового покажчика повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив вимоги п. 9.2.б ПДР. З оглянутих в судовому засіданні відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені відповідачем до відзиву вбачається, що даними матеріалами зафіксовано факт спілкування ОСОБА_3 із працівниками поліції після зупинки та сам факт оформлення оскаржуваної постанови. Будь-які інші відомості, у тому числі сам факт правопорушення, яке інкримінують ОСОБА_3 на даних матеріалах не зафіксовано. Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення,виходячи із наступних підстав: Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Відповідно до положень пункту 9.2 б ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП). Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Беручи до уваги, що відеоматеріалами не зафіксовано факт порушення ОСОБА_3 як водієм транспортного засобу вимог п. 9.2.б ПДР, будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належним та достовірних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищенаведені вимог закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови серії ЕАВ №535050 від 14 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (с. Чистопади вул. Гайова, 23 Зборівський район Тернопільська область) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області (вул.Котляревського, 24 м.Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №535050 від 14 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 01 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_5