Справа № 344/19919/14-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2018 року

Київ

справа №344/19919/14-а

адміністративне провадження №К/9901/37074/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 344/19919/14-а

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Делятинської селищної ради про визнання нечинним і скасування рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 9 березня 2017 року, постановлену суддею Вінтоняк М.Б., та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Святецького В.В., суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

в с т а н о в и в :

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрзалізниця», Делятинської селищної ради, у якому просив:

- визнати нечинним рішення Делятинської селищної ради від 17 липня 2009 року № 1235-21/2009 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 19.03.2009 р. № 1120-19/2009 «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання та водовідведення ДТГО «Львівська залізниця» та скасувати його в частині встановлення тарифів;

- зобов'язати ПАТ «Укрзалізниця» - правонаступника відокремленого підрозділу «Івано-Франківська дистанція водопостачання» (далі - ВП «Івано-Франківська дистанція водопостачання») Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» (далі - ДТГО «Львівська залізниця») звернутися у встановленому законом порядку до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, з метою встановлення тарифів на водопостачання та водовідведення;

- стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» на його користь переплату за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 17 липня 2009 року.

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області ухвалою від 9 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року та постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року, закрив провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрзалізниця» про зобов'язання вчинити дії, стягнення грошових коштів на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 9 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Делятинської селищної ради селищної ради про визнання нечинним і скасування рішення сесії Делятинської селищної ради від 17.07.2009 №1235-21/2009 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 19.03.2009 №1120-19/2009 «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання та водовідведення ДТГО «Львівська залізниця» залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями позивач оскаржив їх в касаційному порядку. У касаційній скарзі просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що про порушення своїх прав дізнався у 2014 році.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Суди попередніх інстанцій установили, що Делятинською селищною радою 17 липня 2009 року прийнято рішення №1235-21/2009 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 19.03.2009 №1120-19/2009 «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання та водовідведення ДТГО «Львівська залізниця».

Не погоджуючись із указаним рішенням Делятинської селищної ради, позивач звернувся за захистом своїх прав до адміністративного суду з даним позовом 18 грудня 2014 року, а 5 грудня 2016 року подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з даними позовними вимогами.

Залишаючи позов без розгляду, суди мотивували свої рішення тим, що даний адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду і позивачем не наведено достатніх підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду посилається на ті обставини, що він не був присутній на засіданні сесії Делятинської селищної ради 17.07.2009, газету «Народна воля» не читає, а про прийняте рішення дізнався в грудні 2014 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на час подання позову) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України (в указаній вище редакції) встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суди установили, що згідно з витягу з газети «Народна воля» рішення сесії Делятинської селищної ради від 17.07.2009 №1235-21/2009 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 19.03.2009 №1120-19/2009 «Про затвердження тарифів на послуги водопостачання та водовідведення ДТГО «Львівська залізниця» було офіційно оприлюднене 24.07.2009. При цьому, цим рішенням установлено тарифи для населення на послуги водопостачання в сумі 7,02грн., а на послуги з водовідведення - 5,22 грн. та саме на ці тарифи погодився позивач, укладаючи 01.03.2011 договір №326 про надання населенню послуг з холодного водопостачання.

Отже, дослідженими судами доказами встановлено, що позивач дізнався про наявність оскаржуваного рішення 01.03.2011, а звернувся до суду з даним позовом 14.12.2014, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач знав про порушення, на його думку, прав, свобод чи інтересів у березні 2011 році, в т.ч. міг вжити своєчасних заходів щодо їх захисту в межах встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, але не скористався такою за відсутності поважних причин.

За вказаних обставин, суд погоджується з висновками судів щодо відсутності підстав для поновлення строку звернення до суду та наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судів та не дають підстав вважати, що цими судами невірно застосовано норми процесуального права.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 9 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року у справі №344/19919/14-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду