Справа № 368/1102/18
Суддя: Кириченко В. І.
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 368/1102/18
Рішення

Іменем України

"23" жовтня 2018 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ржищівського ВП Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_2, Обухівського ВП ГУ НП у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду та просив скасувати постанову серії НК №908764 від 21 липня 2018 року, винесену поліцейським Ржищівського ВП Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_2 за ч.1 ст. 126 КУпАП, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Мотивував позов тим, що 21.07. 2018р. приблизно 16.30 годині він перебував на пасажирському сидінні, як пасажир, в автомобілі ВАЗ 2107д.н.з. 943-75 МА, який рухався по вул. Петренка в м. Ржищів. Керував вказаним автомобілем ОСОБА_3, який сидів за кермом автомобіля. В цей час автомобіль був зупинений працівниками поліції, які як виявилось є поліцейськими Ржищівського ВП Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НГІ у Київській області.

Відразу після зупинки позивач звернувся до працівників поліції з прохання пояснити причину зупинки, оскільки водій нічого не порушував. Однак, поліцейські не дали відповіді на запитання та почали в грубій формі висловлювати погрози щодо притягнення його до відповідальності, у разі якщо він буде надалі «такий розумний».

При цьому, ОСОБА_1 продовжував вимагати від поліцейських пояснити в чому полягає порушення з боку водія. Після чого, у звязку з наполегливістю ОСОБА_1, поліцейські почали реалізовувати свої погрози та викликали поліцейського Ржищівського ВП Кагарлицького ВП Обухівського BIT ГУ НП у Київській області ОСОБА_4, якого на під час зупинки автомобіля взагалі не було.

Після того, як прибув поліцейський ОСОБА_4 він повідомив ОСОБА_1, що останній буде притягнутий до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані спяніння, а також без посвідчення водія.

Зокрема, як пояснив поліцейський ОСОБА_4, ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху України. На що ОСОБА_1 пояснив, що він не порушував будь- яким вимог Правил дорожнього руху України та зокрема зазначив, що взагалі не керував транспортним засобом, тобто автомобілем. А за кермом була зовсім інша особа.

На заперечення позивача поліцейський повідомив, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Та не зважаючи на заперечення поліцейський ОСОБА_2 склав протокол, а в подальшому не перевіривши факту наявності правопорушення склав постанову про адміністративне правопорушення, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Через декілька днів на адресу позивача надійшла постанова від 21.07.2018 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Проте, необхідно зазначити, що ОСОБА_1 не вчиняв порушення, яке поліцейський вказав у постанові, оскільки він 21.07.2018 р. взагалі не керував автомобілем, в тому числі ВАЗ 2107 д.н.з. 943-75МА. Копію постанови в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також ніхто не вручав.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконним, недоведеним і необгрунтованим з наступних підстав.

Необхідно зазначити, що відповідно до Ст. 251 КУпАП відсутні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення вказаного в постанові, а саме керування без посвідчення водія.

Також в ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не вчиняв, з врахуванням допущених порушень під час складання протоколу (не вручення копії) такий протокол не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 За таких обставин відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

КУпАП закріплений принцип, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, всупереч вказаним вимогам поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був проігнорований факт відсутності події правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Крім цього, ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушеннями Конституції та законів України, є необгрунтованою та незаконною.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_1 не міг вчасно, протягом 10 днів, оскаржити незаконну постанову поліцейського, оскільки йому не вручалась копія постанови, а її копію ОСОБА_1 отримав пізніше.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_5 позов підтримали, після перерви не зявились в судове засідання і розгляд справи закінчено у їх відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились, відзив не подано.

Судом встановлено, що постановою серії НК №908764 від 21 липня 2018 року, винесеною поліцейським Ржищівського ВП Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_2 за ч.1 ст. 126 КУпАП застосувано до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. з встановленням, що ОСОБА_1 21.07.2018 року, приблизно о 16 год. 30 хв. в м. Ржищів Київської області керував автомобілем НОМЕР_1 без посвідчення водія.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Водночас, ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12. 2005р. № 14 «Про практику застосування судами Українизаконодавства у справах про деякізлочинипротибезпекируху та експлуатації транспорту, а також про адміністративніправопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Але відповідачі не надали суду жодного доказу на підставі якого було встановлено наявність адміністративного правопорушення і винність особи в його вчиненні. Показами свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , допитаних за клопотанням позивача, підтверджується, що автомобілем керував не ОСОБА_1, а інша особа.

А тому позов слід задоволити та скасувати протиправну постанову серії НК №908764 від 21 липня 2018 року, винесену поліцейським Ржищівського ВП Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_2 за ч.1 ст. 126 КУпАП, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Керуючись ст..ст. 251, 279, 279-1, 280 КУпАП, ст.ст. 158-163,167 КАС України суд,-

вирішив:

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати протиправну постанову серії НК №908764 від 21 липня 2018 року, винесену поліцейським Ржищівського ВП Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_2 за ч.1 ст. 126 КУпАП, про застосування до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП: НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя: В.І. Кириченко