Справа № 811/1832/18
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2018-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення частини позовних вимог без розгляду

22 жовтня 2018 року м. Кропивницький Справа № 811/1832/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що у період з грудня 1982 року по березень 2001 року він працював повний робочий день з підземними умовами праці на шахтовидобувних підприємствах, а саме на Казенному підприємстві "Кіровгеологія" та на Інгульській шахті. У червні 2018 року позивач дізнався, що при призначенні його пенсії до нього не було застосовано статтю 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". У зв'язку з цим 11.06.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про перерахунок його пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", на що 15.06.2018 року отримав відповідь, у якій повідомлялося, що працівники геологорозвідувальних станцій не зайняті безпосередньо видобуванням корисних копалин, зазначених у статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", тому норми цього Закону на них не поширюються. Позивач стверджує, що з урахуванням його роботи на Казенному підприємстві "Кіровгеологія", яке безпосередньо займалося пошуком та розвідуванням уранових руд, його стаж на підземних роботах становить більше 15 років, що дає йому право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". З цих підстав просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо не призначення йому пенсії відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити йому перерахунок пенсії за період з 11.06.2015 року у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати з 11.06.2015 року та в подальшому з урахуванням проведених раніше виплат.

Ухвалою судді від 27.06.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовані тим, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", позаяк у нього відсутній стаж роботи, передбачений цим Законом. Крім того, відповідач стверджував, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами про здійснення перерахунку пенсії за період з 11.06.2015 року, а тому просив позов залишити без розгляду.

Суд установив, що ОСОБА_1 у період 13.04.1971 року по 13.02.1996 року працював в геологорозвідувальній партії №37 Кіровської експедиції Міністерства геології СРСР (правонаступником якої є КП "Кіровгеологія") на різних посадах, а в період з 01.12.1982 року по 13.02.1996 року був безпосередньо зайнятий на польових геологорозвідувальних та підземних роботах повний робочий день. З 19.09.1997 року по 30.03.2001 року працював на Інгульській шахті з підземними умовами праці повний робочий день.

З 18.08.2000 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

11.06.2018 року позивач звернувся до Кропивницького відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою, у якій просив провести йому з 11.06.2015 року перерахунок та виплату пенсії на підставі статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Листом №331/М-09 від 15.06.2018 року Кропивницький відділ обслуговування громадян ГУ ПФУ в Кіровоградській області повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для такого перерахунку, оскільки період його роботи в КП "Кіровгеологія" з 01.12.1982 року по 13.02.1996 року за Списком №1 не зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Позивач, не погодившись з такою відповіддю, 22.06.2018 року звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з невключенням пенсійним органом періоду роботи позивача на підземних роботах в КП "Кіровгеологія" до стажу роботи шахтаря, який дає право на пільги, передбачені Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

При цьому судом установлено, що після набрання чинності Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" УПФУ в м. Кіровограді видало розпорядження на перерахунок пенсії з 16.09.2008 року, згідно з яким до стажу роботи позивача (шахтаря на підземних роботах) включено період роботи позивача в КП "Кіровгеологія" з 01.12.1982 року по 13.02.1996 року (13 років 2 місяці 13 днів) та з огляду, що такий стаж сягнув 15 років 5 місяців 13 днів (з урахуванням підземних робіт на Інгульській шахті), перераховано пільгову пенсію позивача за віком у розмірі, передбаченому абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - 80 % заробітної плати (доходу), що склало 2836, 12 грн.

Однак, згодом за розпорядженням УПФУ в м. Кіровограді від 24.04.2009 року зі стажу роботи позивача (шахтаря на підземних роботах) виключено період роботи позивача в КП "Кіровгеологія" та здійснено перерахунок розміру пенсії позивача за віком у загальному порядку - відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Цим розпорядженням з 01.05.2009 року пенсію позивача обчислено у розмірі 2645,39 грн.

У подальшому, зокрема за зверненням позивача від 11.06.2018 року, відповідач відмовився врахувати цей період роботи до стажу роботи позивача на підземних роботах для призначення пільгової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", посилаючись на те, що робота позивача в Казенному підприємстві "Кіровгеологія" не була пов'язана з видобуванням корисних копалин, які зазначені в статті 1 цього Закону.

Отже, позивач про порушення своїх прав внаслідок неврахування пенсійним органом до стажу роботи на підземних роботах для призначення пільгової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" періоду роботи в КП "Кіровгеологія" повинен був дізнатися ще у травні 2009 року, отримавши зменшену пенсію.

Проте, до відповідача із заявою про здійснення перерахунку позивач звернувся лише 11.06.2018 року, а до суду з цим позовом - 22.06.2018 року.

Згідно з частинами 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду наразі передбачені статтею 123 КАС України.

Так, згідно з частинами 3, 4 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин суд вважає, що у цьому позові, поданому до суду 22.06.2018 року, в межах строку звернення, встановленого ч.2 ст.122 КАС України, пред'явлено позовні вимоги, які стосуються бездіяльності відповідача, що мала місце станом на 22.12.2017 року, а тому спірними є правовідносини, які виникли з цього часу. Отже, судовому розгляду підлягають позовні вимоги в межах шестимісячного строку звернення до суду, а судовому захисту підлягають порушені права позивача з цього часу.

В решті позовні вимоги, які стосуються бездіяльності відповідача та спонукання до вчинення дій за період з 11.06.2015 року по 21.12.2017 року, слід залишити без розгляду на підставі ч.4 ст.123 КАС України у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України, та за відсутності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Суд вважає, що будь-які об'єктивні чи суб'єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Пенсія є періодичним платежем, про зменшення її розміру позивач знав, а тому в разі незгоди мав право звернутися до суду у межах установленого строку.

Посилання позивача у позові на норми частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частини 2 статті 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як підстави для виплати пенсій без обмеження будь-яким строком, суд відхиляє, оскільки зазначені приписи регулюють виплату за минулий час уже нарахованих, але не виплачених з вини пенсійного органу пенсій. Натомість у спірних правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом, оскільки ним не визнавалося право позивача на пільги, передбачені Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та на отримання пенсії у розмірі, передбаченому цим Законом.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256, 295 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 11.06.2015 року по 21.12.2017 року включно, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду, через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 15 - денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш