Справа № 813/2225/18
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2225/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Карпяк О.О.,

секретар судового засідання Лубоцька Н.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області про визнання протиправною відмову, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (Львівська область, Пустомитівський район, с. Давидів, вул.С.Бандери,36) до ОСОБА_4 міської ради (Львівська область, Перемишлянський район, м.Бібрка, вул.Тарнавського,22) у якій позивач просить :

- визнати протиправною відмову сесії ОСОБА_4 міської ради від 16.02.2018 року у формі рішення №1049 у затвердженні звіту про експертну оцінку земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність ФОП ОСОБА_1 для обслуговування будівлі в м. Бібрка по вул. Тарнавського, 8 в розмірі 72,56 грн. за квадратний метр та ціну продажу даної земельної ділянки в розмірі 27210 грн.;

- зобовязати сесію ОСОБА_4 міської ради повторно розглянути заяви ФОП ОСОБА_1 від 07.12.2015 року, від 08.02.2016 року та від 12.12.2017 року та прийняти рішення про затвердження звіту про експертну оцінку земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність ФОП ОСОБА_1 для обслуговування будівлі в м. Бібрка по вул. Тарнавського, 8 в розмірі 72,56 грн. за квадратний метр та ціну продажу даної земельної ділянки в розмірі 27210 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням №1049 від 16.02.2018 року ОСОБА_4 міська рада втретє відмовила ФОП ОСОБА_1 у затвердженні звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Перемишлянський район, м.Бібрка, вул.Тарнавського, 8, у даному випадку, у звязку з тим, що строк чинності звіту вийшов.

Позивач зазначив, що на момент першого та другого звернення для затвердження звіту до міської ради такий був чинний, чинність такого вийшла, але з вини незаконних дій відповідача ОСОБА_4 міської ради, що підтверджується рішеннями судів, зокрема постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 року визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області щодо невирішення в порядку та спосіб, встановлені законодавством, заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 08 лютого 2016 року.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві представник зазначив, що вказаний звіт містить ряд недоліків, що унеможливлювало його затвердження та слугувало підставою для прийняття рішень про відмову у затвердженні такого звіту. На даний час термін чинності вийшов, оскільки, датою оцінки є 09.11.2015 р., термін чинності оцінки - 1 рік, а відтак, така була дійсна до 09.11.2016 р.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позов. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 14.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 04.07.2018 року.

02.07.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.07.2018 року розгляд справи відкладено до 18.07.2018 року у звязку із неявкою позивача.

У судовому засіданні 18.07.2018 року позивачем долучено до матеріалів справи відповідь на відзив.

Крім того, ухвалою суду від 18.07.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 06.08.2018 року для надання додаткових доказів.

02.08.2018 року через канцелярію суду надійшли письмові заперечення відповідача.

Ухвалою суду від 06.08.2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 22.08.2018 року для надання додаткових доказів.

17.08.2018 року через канцелярію суду надійшли додаткові пояснення позивача.

Ухвалою суду від 22.08.2018 року розгляд справи відкладено до 17.09.2018 року на підставі клопотання позивача про надання можливості ознайомлення із матеріалами справи.

Ухвалою суду від 17.09.2018 року розгляд справи відкладено до 10.10.2018 року, за клопотанням представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є власником будівлі друкарні, розташованої по вул. Тарнавського, 8 в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є власником будівлі торгово-офісних приміщень площею 380,5 кв. м за вказаною адресою.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області від 12.10.2012 року № 375 затверджено технічну документацію із землеустрою інвентаризації земель м. Бібрка, згідно з яким, зокрема, за будівлею друкарні по вул. Тарнавського, 8 закріплено земельну ділянку площею 0,0375 га.

18.01.2013 року між ОСОБА_4 міською радою Перемишлянського району Львівської області (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передав у платне користування орендаря земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,0375 га, категорія землі житлової та громадської забудови.

В подальшому, рішенням ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області від 28.11.2013 року № 651 ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на приватизацію шляхом викупу даної земельної ділянки для обслуговування будівлі друкарні. Крім того, вказаним рішенням доручено виконавчому комітету замовити у субєкта оціночної діяльності у сфері оцінки земель проведення експертної оцінки вказаної ділянки.

На підставі вказаного рішення Виконавчий комітет ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області та ФОП ОСОБА_1 уклали договір від 09.12.2013 року про оплату авансового внеску, у розмірі 10% вартості нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в договорі, що становить 3618,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем перераховано на рахунок ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області кошти в сумі 7700,00 грн. із зазначенням призначення платежу «Кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що перебувають у державній або комунальній власності».

Крім того, на підставні рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області ліцензованою землевпорядною та землеоціночною організацією ПП «Центр ринкових досліджень» складено звіт від 09.11.2015 року, яким визначено експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 375 кв. м, що розташована за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського, 8, та перебуває в користуванні ФОП ОСОБА_1, згідно з яким вартість даної ділянки становить 27210 грн., а у розрахунку на один квадратний метр земельної ділянки 72,56 грн.

Позивач 07.12.2015 року звернувся до ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області із заявою про затвердження даного звіту.

Листом від 08.01.2016 року відповідач повідомив, що звіт містить недоліки, у звязку із чим рішення про затвердження цього звіту не прийнято.

08.02.2016 року позивач повторно звернувся до ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області із заявою про затвердження зазначеного вище звіту, надавши додаткові пояснення і документи.

Однак, на засідання сесії ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області від 26.02.2016 року, позивачеві відмовлено у затвердженні даного звіту про експертну оцінку земельної ділянки, оскільки ним не усунуто недоліків, виявлених у попередньому пакеті документів.

Позивач не погодивши із таким рішенням відповідача, оскаржив його до суду.

Так, постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 14.04.2016 року позов задоволено.

В подальшому, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2017 року постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 квітня 2016 року у справі № 449/299/16-а скасовано, та прийняти нову постанову, якою позов задоволено частково, а саме визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області щодо не вирішення в порядку та спосіб, встановлені законодавством, заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 08 лютого 2016 року про затвердження звіту про експертну оцінку земельної ділянки площею 0,0375 га, розташованої за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського, 8, яка підлягає продажу у власність йому для обслуговування будівлі, в розмірі 72,56 грн. за квадратний метр та ціну продажу даної земельної ділянки в розмірі 27210,00 грн. та зобовязано ОСОБА_4 міську раду Перемишлянського району Львівської області повторно розглянути заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 08 лютого 2016 року про затвердження звіту про експертну оцінку земельної ділянки площею 0,0375 га, розташованої за адресою: Львівська область, Перемишлянський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського, 8, яка підлягає продажу у власність йому для обслуговування будівлі, в розмірі 72,56 грн. за квадратний метр та ціну продажу даної земельної ділянки в розмірі 27210,00 грн.

12.12.2017 року позивач втретє звернувся до ОСОБА_4 міської ради із заявою про затвердження звіту про експертну оцінку земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність ФОП ОСОБА_1 для обслуговування будівлі в м. Бібрка по вул. Тарнавського, 8 в розмірі 72,56 грн. за квадратний метр та ціну продажу даної земельної ділянки в розмірі 27210 грн.

Однак, листом відповідача від 26.02.2018 року №02-13/153 повідомлено, що рішенням сесії ОСОБА_4 міської ради №1049 від 16.02.2018 року позивачеві відмовлено у затвердженні звіту, у звязку із тим, що строк чинності звіту вийшов, а також через недоліки виявлені у звіті.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням відповідача, звернувся із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Така ж норма вказана і в частині третій статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» про те, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету ОСОБА_5 України, а в Автономнiй Республiцi Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_5 i ОСОБА_5 мiнiстрiв Автономної Республiки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенцiї.

У свою чергу, положенням статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад віднесено, зокрема:

- прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна (п.30 ч.1 наведеної статті);

- вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 наведеної статті).

Згідно зі статтею 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Вищенаведена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 127 Земельного кодексу України, якою визначено, що органи державної влади, ОСОБА_5 мiнiстрiв Автономної Республiки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Порядок продажу земельних ділянок комунальної форми власності регламентовано положенням статті 128 Земельного кодексу України. Частиною 6 вказаної статті встановлено, що підставою для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки є рішення ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про її продаж.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оцінку земель», експертна грошова оцінка земельних ділянок - результат визначення вартості земельної ділянки та повязаних з нею прав оцінювачем (експертом з питань оцінки земельної ділянки) із застосуванням сукупності підходів, методів та оціночних процедур, що забезпечують збір та аналіз даних, проведення розрахунків і оформлення результатів у вигляді звіту.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості обєкта оцінки.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами (ст.5 Закону України «Про оцінку земель»).

Пунктом 3.1 Розділу 3 Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 09 січня 2003 року №2, передбачено, що результати роботи з оцінки оформляються у вигляді письмового документа звіту про оцінку, що містить висновок про вартість обєкта оцінки, розкриває зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки земельних ділянок.

Відповідно до п.3.4 Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого наказом Держкомзему №2 від 09.01.2003 року термін чинності звіту становить один рік з дати оцінки.

Так, судом із долученого до матеріалів справи звіту встановлено, що датою такого є 09.11.2015 року, термін чинності 1 рік. Таким чином строк чинності звіту закінчився.

Водночас, судом встановлено, що на момент першого та другого звернення позивача для затвердження звіту до міської ради, такий був чинний.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Так, у пункті 5 рішення Конституційного Суду від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону №280/97-ВР). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Слід зазначити, що розгляд відповідача питання щодо затвердження звіту понад встановлені законодавством строки, значне зволікання у розгляді такого призвело до закінчення строку дії такого звіту не з вини позивача, а з вини відповідача у зволіканні такого розгляду.

Відтак, оскаржуване рішення прийнято не своєчасно. Крім того, при прийнятті такого рішення, як видно з протоколу засідання сесії Бірської міської ради від 16.02.2018 року, при розгляді заяви ФОП ОСОБА_1 не зясовувалось питання усунення недоліків звіту та причин пропуску строку дії такого звіту, хоч у самій заяві позивач вказував про усунення таких недоліків.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області № 1049 про відмову у затвердженні звіту про експертну оцінку з тих мотивів, що строк звіту закінчився, та не усунені недоліки звіту є необґрунтованим та протиправним. Відповідачем не враховано та не надано належної оцінки тій обставині, що закінчення строку дії звіту спричинене саме його бездіяльністю, внаслідок чого позивач змушений неодноразово звертатись до суду для захисту свого права.

Таким чином, не вирішивши по суті питання про задоволення або відмови у задоволенні заяв (клопотань) позивача як з моменту звернення позивача 08.02.2016 року так і з моменту набрання законної сили рішенням у справі №876/3323/16 (з 26.09.2017 року по 16.02.2018), окрім ч.3 ст.128 ЗК України, відповідач порушив вимоги ч.ч.1-3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і ч.ч.1, 3-4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян». Така бездіяльність відповідача є протиправною та невиправданою жодними обставинами. Адже, за таких обставин, позивач позбавлений права на оскарження в суді рішення про відмову в продажу бажаної земельної ділянки, на якій розміщено його нерухоме майно, в разі прийняття відповідачем саме такого рішення, що є можливим лише виключно з підстав, передбачених ст.128 ЗК України. Зазначена бездіяльність відповідача в свою чергу обмежує здійснення позивачем повноцінної господарської діяльності на цій земельній ділянці з врахуванням загального принципу цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований, та невизначення правового режиму вказаної земельної ділянки для позивача до теперішнього часу, що є неприйнятним і недопустимим.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що зі змісту оскаржуваного рішення судом встановлено, що у такому не наведено, які саме недоліки виявлено у звіті, тому суд дійшов висновку, що вказана відмова невмотивована, не містить посилання на норми законодавства, що свідчить про формальний розгляд заяви позивача.

Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», п. 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії», п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

Також, суд критично ставиться до твердження відповідача викладеного у відзиві на позовну заяву, щодо того, що звіт про експертну оцінку розроблявся під конкретний обєкт, а саме земельна ділянка для обслуговування будівлі друкарні, та зазначає наступне.

Згідно вказаного звіту в Розділі «Обєкт оцінки» (сторінка 14) зазначено, шо на момент оцінки ділянка забудована та на ділянці розташовано нежитлову будівлю - будівлю торгово-офісних приміщень.

Також в Розділі «Економічно виправданні варіанти використання» (сторінка 16 звіту) зазначено, що сучасна ситуація на ринку нерухомості склалась так, що значна увага в районі розташування об єкта оцінки (тобто земельної ділянки) приділяється будівництву комерційних (торгових, офісних, обєктів сфери послуг).

В розділі 4.1 «Метод зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок» в таблиці коригування даних по порівнюваним обєктам в графі «Цільове призначення» вказано будівля друкарні (будівля торгово-офісних приміщень), що свідчить про тотожність вказаних приміщень.

Вказане свідчить, що будівля друкарні і є торгово-офісним приміщенням та знаходиться за адресою (м. Бібрка вул. Тарнавського, 8) для якої надано викуп земельної ділянки (ніякого нового приміщення не появилося та вихідними даними в даному випадку є юридична адреса обєкта нерухомості - м. Бібрка, вул. Тарнавського, 8, яка не змінилась), а саме перепрофілювання обєкта не свідчить про відсутність підстав для надання відмови, а лише слугує персоніфікацією або відповідною привязкою.

Окрім цього, у Висновку державної експертизи землевпорядної документації № 828 від 24.06.2016 такого недоліку не зазначено взагалі.

Так, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.04.2018 (справа № 921/1032/17) встановлено, що земельне законодавство не визначає об'єкт будівництва істотною умовою договору оренди земельної ділянки, тому зміна об'єкта будівництва в межах категорії земель не є істотним порушенням умов договору оренди.

Згідно з частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України, зміна об'єкта будівництва на орендованій земельній ділянці, що була надана саме під будівництво в межах відповідної категорії земель, не є зміною її цільового призначення.

У разі надання земельної ділянки в оренду під будівництво, земельне законодавство не визначає сам об'єкт будівництва істотною умовою договору оренди земельної ділянки, а тому зміна об'єкта будівництва на орендованій земельній ділянці в межах визначеної договором оренди категорії земель не вважається істотним порушенням умов договору оренди земельної ділянки та не є підставою для розірвання такого договору згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення №1049 ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області № 1049 належить визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до п.2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011 року за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення сільської, селищної, міської ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету ОСОБА_5 Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Враховуючи встановлені судом обставини та з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_4 міську раду Перемишлянського району Львівської області вирішити питання, щодо якого звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 із заявами від 08.02.2016 року та 12.12.2017 року, а саме щодо затвердження Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ФОН ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: Львівська область. Перемишлянський р - н. м. Бібрка. вул. Тарнавського, 8, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частинами 1-2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов ФОП ОСОБА_1 належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до статті 139 КАС України, такі належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246. 255, 293, 295, підп.15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області №1049 від 16.02.2018 року "Про затвердження Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ФОН ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: Львівська область. Перемишлянський р - н. м. Бібрка, вул. Тарнавського. 8".

Зобов'язати ОСОБА_4 міську раду Перемишлянського району Львівської області (Львівська обл. Перемишлянський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського,22) вирішити питання, щодо якого звернувся Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (Львівська обл. Пустомитівський район, с. Давидів, вул. С.Бандери,36) із заявами від 08.02.2016 року та 12.12.2017 року, а саме щодо затвердження Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ФОН ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: Львівська область. Перемишлянський р - н. м. Бібрка, вул. Тарнавського, 8, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з ОСОБА_4 міської ради Перемишлянського району Львівської області (Львівська обл. Перемишлянський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського,22) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Львівська обл. Пустомитівський район, с. Давидів, вул. С.Бандери,36) 3524 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після

повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.10.2018 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна