Справа № 826/10101/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

24 вересня 2018 року м. Київ № 826/10101/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши заяву Державного підприємства "Конярство України" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Конярство України" до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), перебуває адміністративна справа №826/10101/18 за позовом Державного підприємства "Конярство України", (далі - позивач, ДП "Конярство України"), до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, (далі - відповідач), про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території, яка за даними державного земельного кадастру, враховується в Новоолександрівській сільській раді (нині - Біловодська ОТГ) Біловодського району Луганської області орієнтованою площею 3479,1028 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Разом з тим, через канцелярію до суду від позивача надійшла письмова заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі вчиняти дії щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, які за даними Державного земельного кадастру враховуються в Новоолександрівській сільській раді Біловодського району Луганської області та знаходяться в постійному користуванні ДП "Конярство України" на підставі державного акту на право постійного користування землею серія І-ЛГ № 001322, виданого 14.03.1997 року, орієнтовною площею 3 479,1028 га, яким не були присвоєні кадастрові номери та позивачем були подані клопотання про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою від 28.07.2016 №478, від 11.08.2017 №733, від 04.10.2017 №920, від 05.01.2018 №06, від 14.03.2018 №239, а саме заборони:

- відчуження зазначених земельних ділянок або прав на них (оренди, емфітевзису), у тому числі на конкурентних засадах (земельних торгах);

- вчиняти будь-які дії, як організатору земельних торгів, стосовно зазначених земельних ділянок та/або прав на них;

- прийняття рішень про надання дозволів на розробку документації із землеустрою, у тому числі проектів землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок іншим суб'єктам господарювання у власність (колективну чи приватну) або постійне чи строкове користування на умовах оренди та/або емфітевзису, (далі - подана заява).

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, зокрема, що існує велика імовірність того, що відповідачем, як органом, який уповноважений на прийняття рішення щодо передачі земель державної форми власності сільськогосподарського призначення будуть вжиті заходи щодо передачі земель, що знаходяться в постійному користуванні ДП "Конярство України", зокрема, але не виключно до комунальної власності Біловодської об'єднаної територіальної громади. Тобто, за переконанням позивача, станом на сьогодні, зокрема, Біловодською об'єднаною територіальною громадою разом з відповідачем вживаються дії направлені на виконання плану-графіку відповідача від 05.02.2018 р. щодо передачі вищезазначених земельних ділянок до комунальної власності Біловодської об'єднаної територіальної громади, що підтверджується відповідними листами зазначеними вище.

Також позивач зазначив, що вказане вище у майбутньому (у разі передачі земель, що знаходяться в постійному користування ДП "Конярство України" до комунальної власності Біловодській об'єднаній територіальній громаді) завдасть матеріальних втрат позивачу, призведе до втрати земельних ділянок позивачем, необхідності здійснення додаткових матеріальних витрат на відновлення порушеного права, втрати доходу від обробітку земель сільськогосподарського призначення для утримання кінного генофонду, втрати часу, що зробить неможливим або буде вимагати від позивача вчинення додаткових дій та витрат на відновлення порушених прав та попереднього становища. Без вжиття даних засобів забезпечення позову позивач не зможе в повній мірі захистити свої права та інтереси та змушений буде в судовому та позасудовому порядку порядку їх відновлювати, що вимагатиме додаткових втрат часу та матеріальних ресурсів. При цьому, очевидним є ознаки тривалої незаконної бездіяльності відповідача щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою позивачу та права позивача на користування своїми земельними ділянками.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи та вирішуючи подану заяву, суд звертає увагу, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 150, ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У ході розгляду поданої заяви судом не виявлено існування очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності) та порушення ними прав, свобод або інтересів позивача, а також не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності) може бути виявлена судом тільки на підставі з’ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості, достовірності та достатності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв’язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з’ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення, оскільки за відсутності, станом на час розгляду поданої заяви, очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій (бездіяльності), задоволення такої заяви є фактично прийняттям судового рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Конярство України" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п’ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко