Справа № 0840/2914/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 жовтня 2018 року (11 год. 04 хв.)Справа № 0840/2914/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач 1 - не з'явився,

відповідач 2 - Ємець А.О.,

відповідач 3 - Золотько О.І.

відповідач 4 - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_5 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до 1. Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5, )

2. Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-Б, )

3. Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5)

4.Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 14)

про скасування рішення від 20.11.2017 щодо скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_5 (далі - позивач) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - відповідач 1), Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач 2), Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі - відповідач 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

-скасувати рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відповідача 1 від 09.11.2017 № 44 щодо скасування довідки внутрішньо переміщеної особи - позивача.

-визнати противоправними дії відповідача 2 щодо припинення виплати пенсії позивачу з 01 грудня 2017 року;

-зобов'язати відповідача 2 поновити нарахування та виплату пенсії позивачу з 01 грудня 2017 року;

-визнати противоправними дії відповідача 3 щодо припинення страхових виплат позивачу з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року;

-зобов'язати відповідача 3 відновити страхові виплати позивачу з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року.

Ухвалою суду від 23.07.2018 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 20.08.2018. Відповідачам та третій особі запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 20.08.2018, враховуючи складність даної справи, недостатність документів для всебічного та повного розгляду справи, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.09.2018.

25.09.2018 судом у судовому засіданні здійснено заміну третьої особи Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району на відповідача 4 з урахуванням уточнень позовної заяви від 05.09.2018, відповідно до якої позивач звертається до суду з позовною заявою до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - відповідач 1), Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач 2), Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі - відповідач 3), Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (далі - відповідач 4), в якій просить суд:

- скасувати рішення начальника управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 20.11.2017 про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи - ОСОБА_6;

- визнати протиправними дії Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року.

-зобов'язати Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року.

- визнати протиправними дії Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо припинення страхових виплат ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31.03.2018 року.

-зобов'язати Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області виплатити страхові виплати ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31.03.2018 року;

- стягнути на користь ОСОБА_5 судові витрати.

У підготовчому засіданні були з'ясовані питання щодо періоду за який позивач просить Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя виплатити пенсію ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року, але не зазначає по яку дату. Враховуючи, що виплати були поновлені з 01.08.2018, тому просив виплатити по 31.07.2018.

Крім того, в прохальній частині були зазначені не коректно вимоги, щодо «зобов'язати Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області відновити страхові виплатити страхові виплати ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31.03.2018 року», тому судом було з'ясоване питання чи просить позивач виплатити страхові виплати, або лише відновити страхові виплати. Представник позивача пояснив, що це технічна описка та просив також виплатити страхові виплати.

25.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.10.2018.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позові, зокрема зазначили, що позовна заява в редакції від 05.09.2018 подана з урахуванням доводів, викладених районною адміністрацією у відзиві, а саме, що рішення про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 приймалося керівником управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району 20.11.2017. Прийняття рішення від 20.11.2017 про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5, саме начальником управління соціального захисту населення ЗМР по Вознесенівського району, підтверджується листом вказаного управління від 26.02.2018 № К-0141-о/01-16, копія якої долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та зазначає, що рішення про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи - ОСОБА_5 є протиправним, оскільки позивач не перебував на непідконтрольній владі України території понад 60 днів, що підтверджується доданими до матеріалів позовної заяви доказами. Також, позивач зазначає про протиправність і незаконність припинення нарахування та виплату йому пенсійних та страхових виплат починаючи з 01.12.2017. Позивач вказує, що перелік підстав припинення пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом. Позивач зауважує, що таких підстав для припинення виплати пенсій як рішення комісії або постанова КМУ, зокрема, №365 від 08.06.2016, вищенаведеним законом не передбачено, таким чином, відповідач-2 та відповідач-3, припинили виплату пенсії та страхові виплати позивачу з підстав, не передбачених законом. Звертає увагу суду на норми Конституції України та вважає, що не може бути обмежено право на отримання пенсії особі незалежно від місця проживання в Україні.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 08.10.2018 до канцелярії суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. 28.08.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 зазначає, що заперечує проти позову, оскільки засіданням комісії від 09.11.2017 № 44 не приймалося рішення про скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 Представник районної адміністрації зазначає, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 скасована Управлінням соціального захисту населення по Вознесенівському району 20.11.2017. У відзиві районна адміністрація посилається на інформацію про отримання довідки від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної України, в якій надано інформацію про в'їзд та виїзд Позивача, що дає право вважати, що ОСОБА_5 не повернувся до покинутого постійного місця проживання. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що виплата пенсії управлінням Пенсійного фонду України здійснювалася до 30.11.2017. Починаючи з 01.12.2017 виплата пенсії позивачу була зупинена на підставі витягу з протоколу від 23.11.2017 № 46 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району. На підставі витягу з протоколу від 27.16.2016 №11 позивачу було відновлена виплата пенсії. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача 3 в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що ОСОБА_5 постановою від 07.07.2015 № 0809/21607/21607/14 були продовжені раніше призначені страхові виплати у зв'язку з тимчасовим місцем проживанням з 01.06.2015. Постановою Вознесенівського відділення від 07.12.2017 № 0801/21607/21607/25 було припинено страхові виплати ОСОБА_5, у зв'язку із прийняттям рішення від 23.11.2017 № 46 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про припинення соціальних виплат ОСОБА_5 Після отримання рішення від 20.04.2018 № 1 щодо скасування рішення від 23.11.2017 № 46, постановою від 03.05.2018 ОСОБА_5 продовжено раніше призначену страхову виплату. Щодо проведення виплати позивачу за період з 01.12.2017 по 31.03.2018, управлінням Фонду соціального страхування України у Запорізькій області зазначено, що донараховані ОСОБА_5 щомісячні страхові виплати за зазначений період будуть перераховані після визначення Кабінетом Міністрів України окремого порядку. Просить у позові відмовти.

Представник відповідача 4, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 20 серпня 2018 року та до суду надійшли письмові пояснення в яких відповідач 4 зазначає, що позов ОСОБА_5 є передчасним, оскільки позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою НОМЕР_3 від 01.12.2017, а тому згідно ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» має право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України. Представник Управління у поясненнях зазначає, що засіданням районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району вирішено відмінити рішення комісії № 48 від 07.12.2017 щодо припинення щомісячної адресної допомоги ВПО для покриття витрат на проживання ОСОБА_5 у складі сім'ї ОСОБА_1. З 07.12.2017 позивачу відновлено соціальні виплати. Просить у позові відмовти.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Позивач, ОСОБА_5, є внутрішньо переміщеною особою. Згідно довідки від 15.05.2015 № НОМЕР_2 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_5 постійно проживав в АДРЕСА_2 і перемістився з тимчасово окупованої території в м. Запоріжжя, де проживає АДРЕСА_3, разом зі своєю дружиною ОСОБА_1.

Позивач перебуває на обліку в Центральному об'єднаному Управлінні пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком.

Також, Позивач перебуває на обліку в відділені Фонду соціального страхування України у Запорізькій області як отримувач щомісячної страхової виплати у зв'язку із втратою професійної працездатності 50% та 3 групи інвалідності, що підтверджується постановою Фонду від 03.05.2018.

З 01.12.2017 пенсійні та страхові виплати були припинені Позивачу.

Позивач неодноразово звертався з заявами до Відповідачів з проханням відновити та виплатити йому пенсійні і страхові виплати. До цих заяв Позивач надавав довідку з тимчасового місця проживання, листи з лікарні, медичні довідки, які свідчать про те, що ОСОБА_5 не перебував на непідконтрольній владі України території понад 60 (шістдесят) днів та не повернувся до покинутого місця проживання.

На заяви Позивача щодо підстав припинення нарахування та виплати пенсійних та страхових виплат, останній отримував від відповідачів відповіді про скасування довідки позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на підставі пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", що стало причиною припинення соціальних виплат Позивачу.

Позивач не погодившись з такими діями відповідачів, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Як свідчать матеріали справи, 20.11.2017 начальником управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району було прийнято рішення про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5, що була видана за № НОМЕР_2 від 15.05.2015.

Підставою для скасування довідки внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_2 від 15.05.2015 стали дані Державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації, відповідно до яких ОСОБА_5 перетнув пункт пропуску Бугас 15.03.2017 року о 17-40 год. з відміткою «виїзд». Дані про повернення ОСОБА_5 відсутні. Такі відомості для керівника Управління соціального захисту населення стали підставою вважати, що ОСОБА_5 повернувся до покинутого місця проживання, тому зазначена вище довідка була скасована 20.11.2017 року.

23.11.2017 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району прийнято рішення № 46 про припинення пенсійних виплат ОСОБА_5, у зв'язку із скасуванням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Після отримання відділенням Фонду соціального страхування України у Запорізької області протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 23.11.2017 № 46, останнім було прийнято постанову № 0801/21607/21607/25 від 07.12.2017 про припинення страхових виплат ОСОБА_5 через скасування довідки внутрішньо переміщеної особи № від 15.05.2015.

20.04.2018 року комісією управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівскому району з питань щодо призначення/відновлення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийнято рішення (протокол № 1) про скасування рішення комісії від 23.11.2017 № 46 щодо припинення соціальних (пенсійних) виплат ОСОБА_5 та про відновлення ОСОБА_5 соціальних (пенсійних) виплат з моменту припинення.

Після отримання вказаного рішення від 20.04.2018, Запорізьким відділенням Фонду соціального страхування України постановою від 03.05.2018 № 0802/21607/21607/26 продовжено Позивачу безстроково з 01.12.2017 раніше призначену страхову виплату. Проте, станом на день розгляду справи, заборгованість по страховим виплатам за період з 01.12.2017 по 31.03.2018 залишається не виплаченою Позивачу. Як зазначено у відзиві Запорізького відділення, страхові виплати за вказаний період будуть перераховані Позивачу після визначення Кабінетом Міністрів України окремого порядку.

01.12.2017 року Позивачу була видана нова довідка за НОМЕР_3 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, наведених в листах центру за № 184/К-18123 від 03.01.2018 та № 184/К-3890, К-3984 від 29.03.2018 р., ОСОБА_5 виїхав за лінію розмежування:

15.03.2017 о 17:40 г. у пункту пропуску «Бугас»,

10.10.2017 о 14:18 г. у пункті пропуску «Курахове»,

і повернувся на підконтрольну владі України територію 24.10.2017 о 11:34 г. у пункті пропуску «Курахове».

Вказані дані об'єктивно свідчить про відсутність інформації Держприкордонслужби щодо перетину Позивача у зворотному напрямку після виїзду 15.03.2017 за лінію розмежування, тому не можуть приймаються як належний та допустимий доказ щодо тривалої відсутності Позивача за лінією розмежування.

Дослідивши у судовому засіданні докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що в період з 15.03.2017 по 28.03.2017, тобто 13 (тринадцять) календарних днів, Позивач був відсутній за адресою тимчасового місця проживання АДРЕСА_4, за сімейними обставинами, а до цього та після цього проживав і проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою, виданою завідувачем готелю АХО «Наше місто» ОСОБА_7

На підтвердження того, що позивач знаходився за адресою тимчасового місця проживання, позивачем було надано: направленням сімейного лікаря ОСОБА_8 від 03.04.2017 на проходжння обстеження у КУ «Запорізька міська клінічна лікарня № 10» Журналі запису рентгенологічних досліджень, МРТ (форма 050/о), медичними довідками та листом Головного лікаря КУ «Запорізька міська клінічна лікарня № 10» Мотовиця Н.Я., лист Головного лікаря КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» Глотової Т.О. від 02.02.2018 р. № 01-8/217.

Зазначені докази підтверджують, що виїхавши 15.03.2017 за лінію розмежування, гр. ОСОБА_5 повернувся 28.03.2017 до тимчасового місця проживання у м. Запоріжжя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Абз. 8 ст. 12 вказаного Закону визначено, що рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Відповідно до п.п. 2 п. 12 зазначеного Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року (далі - Порядок) соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного 10.05.2017 соціальним інспектором управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району Журба Г.М., в присутності Позивача та ОСОБА_1, вбачається, що Позивач 10.05.2017 перебував за адресою фактичного місця проживання/перебування під час складення акту.

Зазначене додатково підтверджує, що виїхавши 15.03.2017 за лінію розмежування, Позивач не перебував на непідконтрольній владі України території понад 60 днів, та повернувшись у м. Запоріжжя 28.03.2017, проходив лікування і відвідував лікарів 03.04.2017.

Факт складення зазначеного акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї Позивача, складеного 10.05.2017 інспектором управління був проігнорований та не врахований керівником цього ж управління, що стало причиною прийняття у подальшому безпідставних рішень щодо припинення всіх соціальних виплат Позивачу.

З огляду на зазначені докази, рішення начальника управління соціального захисту населення ЗМР по Вознесенівському району від 20.11.2017 р. про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5 є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на незаконне скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_5, дії Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя та Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області щодо припинення нарахування та виплати соціальних (пенсійних і страхових) виплат Позивачу, є протиправними, в силу наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Як передбачено ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51 - 63 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості.

З 22.11.2014 набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Зокрема, відповідно до статті 7 цього закону, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Тобто, за приписами наведеної норми умовами призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку місця перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк».

Відповідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу (абз. 3 п. 2 Порядку № 20).

За приписами п. 7-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, у разі наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до статті 12 Закону приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Уповноважений орган на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб запис про скасування дії довідки.

Пунктом 2 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08 червня 2016 року (далі - Порядок) встановлено, що контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Відповідно до пп. 2 п. 12 Порядку соціальні виплати припиняються у разі встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/ перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Як встановлено судом, пенсійні та страхові виплати позивачу припинено у зв'язку із протиправним та незаконним скасуванням дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.05.2015 р. № НОМЕР_2. Такі дії порушують права Позивача на соціальне забезпечення та отримання соціальних (пенсійних) виплат та допомоги, передбачених законодавством.

Крім того, судом встановлено, що 01.12.2017 року Позивачу була видана нова довідка за НОМЕР_3 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Отже, Відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії та страхових виплат.

У відзиві на позов, управління Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, як на законність дій щодо припинення нарахування та виплати страхових виплат Позивачу, посилається на постанову Кабінету міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», вказуючи що зазначена постанова КМУ є спеціальним законодавством стосовно тимчасово переміщених осіб, яка визначає інші випадки припинення страхових виплат.

Вказані доводи Відповідача є безпідставними, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України не є Законом, а тому не може змінювати в бік звуження права громадян на соціальний захист та пенсійне забезпечення, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд також звертає увагу на положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч. 7ст. 47 Закону №1105-XIV якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Враховуючи наведене вище та аналізуючи правовідносини які виникли, суд приходить до наступних висновків.

З огляду на те, що доказів скасування рішення начальника управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 20.11.2017 про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи - ОСОБА_5, суду надано не було, а те, що соціальні виплати були відновлені не свідчить про те, що оскаржуване рішення було скасоване, тому з метою захисту прав позивача та подальшого уникнення можливих спірних ситуацій, враховуючи відсутність доказів скасування оскаржуваного рішення, суд вважає дану позовну вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо протиправності дій Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо припинення виплати пенсії року та зобов'язання поновити нарахування та виплату ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31 липня 2018 пенсії, суд зазначає наступне. Враховуючи, пояснення позивача з якого моменту були проведені виплати та докази які містяться в матеріалах справи, суд вважає дії щодо припинення пенсії протиправними та беручи до уваги відсутність доказів нарахування та виплати пенсії, суд вважає дану позовну вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області відновити нарахування та виплатити страхові виплати ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31.03.2018 року суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Постанови Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2018 року» №0802/21607/21607/28 від 03.05.2018 постановлено провести донарахування щомісячних виплат за грудень 2017 року, січень - квітень 2018 року включно. Отже, враховуючи те, що позивачу була нарахована щомісячна страхова виплата з період грудень 2017 року, січень - квітень 2018 року включно позовна вимога в частині зобов'язання Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області відновити нарахування страхової виплати ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31.03.2018 року не підлягає задоволенню.

Однак враховуючи відсутність доказів виплати страхових виплат, суд вважає дану позовну вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 5, ), Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-Б, ), Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5, ), Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 14, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 20.11.2017 про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи - ОСОБА_5.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31 липня 2018 року.

Зобов'язати Центральне об'єднане Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31 липня 2018 року.

Визнати протиправними дії Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо припинення страхових виплат ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року.

Зобов'язати Запорізьке відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області виплатити страхові виплати ОСОБА_5 з 01 грудня 2017 року по 31 березня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_5 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району (69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 14, ).

Стягнути на користь ОСОБА_5 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев'ять гривень 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69057, м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд. 2-Б, ).

Стягнути на користь ОСОБА_5 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1057,20 грн. (одна тисяча п'ятдесят сім гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 19.10.2018.

Суддя О.В. Конишева