Справа № 1940/1791/18
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2018-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1940/1791/18

23 жовтня 2018 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області, в якому просять:

зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати подання до Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області щодо повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості у розмірі 4909,93 грн.;

зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати подання до Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області щодо повернення ОСОБА_2 збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомості у розмірі 4909,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.07.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу квартири номер 84 в житловому будинку номер 14 по вулиці О.Довженка в місті Тернопіль в рівних частках кожному, сплачено 1 відсоток від вартості нерухомого майна, а саме 4909,93 грн. кожним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, хоча вони не є платниками даного збору в розумінні п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", так як придбавали житло вперше. На вимогу позивачів про повернення безпідставно сплаченого збору Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області було відмовлено з тих підстав, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно. Позивачі вважають таку відмову протиправною, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Тернопільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області 28.09.2018 року подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.38-39), просило відмовити у задоволенні в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, а тому відмова повернути збір на обовязкове державне пенсійне страхування є правомірною. Крім того, позивачі добровільно сплати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 4909,93 грн. кожен, відповідач жодних дій та рішень зобовязального характеру не приймав.

Розглянувши у відповідності до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 30.07.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили у власність в рівних частках кожному квартиру номер 84 в житловому будинку номер 14 по вулиці О.Довженка у місті Тернопіль згідно договору купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №1351. Відповідно до п.2.1 договору купівлі-продажу ціна нерухомого майна встановлена в розмірі 981985,00 грн. (а.с.11-12).

При цьому, як слідує з матеріалів справи, позивачами було сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсоток від його вартості, що складає 9819,85, а саме: ОСОБА_1 у розмірі 4909,93 грн. згідно з квитанцією №0.0..1 від 30.07.2018 року (а.с.10) та ОСОБА_2 в сумі 4909,93 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 30.07.2018 року (а.с.9).

Кошти зараховані на відповідний рахунок та надійшли до державного бюджету, що підтверджується довідками управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області від 19.09.2018 року №1996 та №1997 (а.с.35, 36).

Позивачі 05.09.2018 року звернулись до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із вимогою про повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4909,93 грн. кожним, оскільки придбавали житло вперше і в розумінні п.9 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" не є платниками даного збору.

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області листами від 07.09.2018 року № 14068/07 та №14069/07 повідомило ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно про те, що підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 4909,93 грн. кожному немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно (а.с.20, 21).

Не погоджуючись із такими рішеннями суб'єкта владних повноважень, позивачі звернулись до суду із даним позовом.

При вирішенні позовних вимог суд враховує наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абз.1 п.9 ст.1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740.

Згідно з п.15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд вважає за необхідне зазначити, що станом на час придбання позивачами нерухомості, як і станом на час розгляду справи, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбаває таку нерухомість. Водночас, вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну "придбавають житло вперше", що міститься у п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України № 29-у/2000 від 23.03.2000 року відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

Аналізуючи наведені норми, суд констатує, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Як слідує з матеріалів справи, доказами придбання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нерухомого майна вперше є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 13.09.2018 року, згідно якої позивачі є власниками по одній другій частці кожен квартири номер 84 в житловому будинку номер 14 по вулиці О.Довженка у місті Тернопіль на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2018 року (а.с.15,16-17).

Відповідно до довідок філії Тернопільського обласного управління ТВБВ №10019/02 публічного акціонерного товариства "Ощадбанк" від 11.09.2018 року №124 та №125 ОСОБА_1 включено в списки на одержання житлових чеків село Ступки та ОСОБА_2 включено в списки на одержання житлових чеків селище міського типу ОСОБА_4, житлові чеки не використані (а.с.22, 23).

Згідно довідки філії Тернопільського обласного управління ТВБВ №10019/013 публічного акціонерного товариства "Ощадбанк" від 11.09.2018 року №190 ОСОБА_1 в списки на приватизацію житла за адресою АДРЕСА_1, не включено, житлові приватизаційні чеки не використані (а.с.24).

Також, в матеріалах справи містяться довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 11.09.2018 року № 1124 та № 1123, згідно яких по обліку бюро технічної інвентаризації по адресі: Тернопільський район Тернопільської області за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 власного нерухомого майна не зареєстровано (а.с.18-19).

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч.1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи відповідача про те, що позивачами не надано документів, які б підтверджували те, що житло було придбане ними вперше є безпідставними, оскільки Пенсійним фондом України не здобуто доказів того, що у позивачів у власності перебуває ще і інше майно, яке було придбане ними раніше, ще до укладення договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2018 року.

Відсутність ж механізму перевірки органами Пенсійним фондом України інформації про те, чи вперше особа придбала житло, не може бути підставою для відмови у поверненні їй помилково сплачених коштів у вигляді збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачі дійсно 30.07.2018 року вперше придбали житло за договором купівлі-продажу квартири номер 84 в житловому будинку номер 14 по вулиці О.Довженка у місті Тернопіль по одній другій частці та при оформленні документів безпідставно сплатили збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4909,93 грн. кожен, який підлягає поверненню.

Механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування визначений Порядком ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 року № 21-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 року за № 988/18283.

Згідно з додатком до постанови Кабінету міністрів України № 106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету" від 16.02.2011 року контроль за справлянням надходжень бюджету, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 "Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна" покладено на Пенсійний фонд.

Відповідно до пп. 7 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України № 460/2011 від 13.04.2011 року, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Оскільки, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачений позивачами при купівлі квартири, підлягає поверненню згідно положень Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182, яким передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, вказані позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена ОСОБА_1 сума судового збору у розмірі 704,80 грн. згідно квитанції №5237336 від 13.09.2018 року (а.с.3).

Керуючись ст.139, 205, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Листопадова, будинок 3, ідентифікаційний код в ) подання про повернення ОСОБА_1 (місце проживання: 46024, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4909 (чотири тисячі девятсот девять) гривень 93 (девяносто три) копійки сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 30.07.2018 року.

Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Листопадова, будинок 3, ідентифікаційний код в ) подання про повернення ОСОБА_2 (місце проживання: 47740, Тернопільська область, Тернопільський район, селище міського типу ОСОБА_4, вулиця Коновальця, будинок 6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4909 (чотири тисячі девятсот девять) гривень 93 (девяносто три) копійки сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 30.07.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: 46024, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок згідно квитанції №5237336 від 13.09.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.