Справа № 500/6333/18
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2018-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/6333/18
Провадження № 2-а/500/130/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3про визнання протиправними дій інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 586281 від 09.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, мотивуючи тим, що 09 вересня 2018 року о 01 години він прямував по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі на автомобілі НОМЕР_1 з включеним ближнім світлом фар, в якості пасажира з ним їхала ОСОБА_4, вони були пристебнути ременями безпеки. Напроти будинку № 335 на зустрічній смузі знаходився автомобіль з увімкненим дальнім світлом фар, позивач моргнув світлом, щоб водій переключився на ближнє світло та не засліплював його, він цього не зробив, а коли позивач порівнявся з автомобілем, то побачив, що поряд з автомобілем стоїть поліцейський та зупиняє його жезлом. Він зупинив автомобіль та став готувати документи для перевірки. До нього підійшов поліцейський та не пояснюючи причину зупинки, став вимагати документи на автомобіль та на право управління автомобілем. Позивач показав йому документи. Поліцейський попросив, щоб він дав йому документи в руки, він їх дав. Потім він зажадав, щоб позивач відкрив багажник автомобіля. Він відстібнув ремінь безпеки, вийшов з машини, відкрив багажник та показав його зміст поліцейському. Після цього поліцейський став звинувачувати позивача, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння та оформляти протокол по ст. 130 КУпАП, все це відбувалося приблизно з 01 години до 02 години. Після оформлення протоколу по ст. 130 КУпАП, поліцейський надав йому роздруковану постанову, яку він оскаржує та квитанцію для оплати правопорушення та сказав щоб він розписався, позивач розписався, але правопорушення, яке вказано в постанові він не скоював. При цьому, о 01:35:18 він знаходився на вул. Нахімова біля будинку 335 в м. Ізмаїлі та не міг керувати автомобілем без ременя небезпеки на вулиці Зеленій біля будинку 18/1. Стекла автомобіля в цього тоновані, тому а ні вдень, а ні вночі побачити чи пристебнутий водій неможливо.До того ж автомобіль рухався назустріч поліцейському при ввімкненому світлі фар, при таких обставинах фізично неможливо побачити, чи пристебнутий водій ременем безпеки.Подія та склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП в його діях відсутні, але інспектор виніс незаконну постанову про притягнення позивача до відповідальності за цією статтею. Інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення та не додав до матеріалів справи жодного доказу скоєння ним правопорушення. При винесенні постанови інспектором не ознайомлено позивача з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не розяснено порядок оскарження постанови, сама постанова не відповідає вимогам КУпАП, що є грубим порушенням та тільки даний факт вже може бути підставою для скасування постанови.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов.

В судове засідання відповідач та представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліціїне зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про причини неявки не сповістили.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка, дослідивши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 09 вересня 2018 року інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 в м. Ізмаїлі по вул. Зелена, 18/1 відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 586281 від 09.09.2018 року, якою на підставі ч. 5 ст. 121 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

З вищезазначеної постанови від 09 вересня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 09.09.2018 року о 01:36:12 в м. Ізмаїлі по вул. Зелена, 18/1 керував транспортним засобом ВАЗ 211549, номерний знак НОМЕР_2, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України Порушення правил користування ременями безпеки.

Частина 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З постанови відповідача від 09.09.2018 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис та відповідно в судове засідання цей відеозапис не надавався.

Згідно п. 2.3. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт, що позивач керуючи автомобілем був не пристебнутий ременем безпеки.

В судовому засіданні позивач заперечував той факт, що 09.09.2018 року о 01:36:12 в м. Ізмаїлі по вул. Зелена, 18/1 керував транспортним засобом ВАЗ 211549, номерний знак НОМЕР_2 та був не пристебнутий ременем безпеки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що 09.09.2018 року між 24 годиною та 01 годиною вона була в магазині по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі, до магазину підїхав ОСОБА_1 і вона попросила підвезти її до дому на вул. Зелену, 95. ОСОБА_1 погодився, вона сіла до нього в автомобіль, по вул. Нахімова автомобіль був зупинений працівником поліції в момент зупинки автомобіля ОСОБА_1 та вона були пристебнуті ременем безпеки. Після зупинки автомобіля та складання протоколу відносно водія, приїхав знайомий ОСОБА_1 хлопець на імя ОСОБА_5, який продовжив керування автомобілем і вони втрьох поїхали до неї до дому, при цьому більше працівниками поліції автомобіль не зупинявся, зокрема на вул. Зеленій.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 406931 вбачається, що протокол було складено 09.09.2018 року о 01 год. 20 хв. відносно ОСОБА_1 за керування 09.09.2018 року о 01 год. 00 хв. в м. Ізмаїлі по вул. Нахімова біля будинку 335, автомобілем ВАЗ 211549, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння.

На дослідженому в судовому засіданні відеозапису зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння, при цьому відеозапис не мітить даних на підтвердження факту керування позивачем транспортним засобом ВАЗ 211549, номерний знак НОМЕР_2 з не пристебнутим ременем безпеки.

З розписки ОСОБА_5 вбачається, що 09.09.2018 року о 01 год. 45 хв. він взяв на себе керування автомобілем ВАЗ 211549, номерний знак НОМЕР_2.

Таким чином, з вищезазначених доказів вбачається, що 09.09.2018 року станом на 01:35:18 ОСОБА_1 не міг знаходитися в м. Ізмаїлі по вул. Зелена, 18/1 та керувати транспортним засобом ВАЗ 211549, номерний знак НОМЕР_2 з не пристебнутим ременем безпеки.

З матеріалів справи вбачається, що доказами винності позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП є лише постанова у справі про адміністративне правопорушення. В той час, як відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано належного відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 586281 від 09.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 не підлягають задоволенню в звязку з тим, що на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України суд позбавлений права визнавати протиправними дій субєкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 586281 від 09.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 18 жовтня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6