Справа № 2140/1619/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 р.м. ХерсонСправа № 2140/1619/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - позивач, ГУ ДФС) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути податковий борг з платника податків ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2, відповідач) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 12 177,57 грн.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує несплатою ОСОБА_1 податкового боргу, який обліковується у ГУ ДФС станом на 21.05.2018 р. на загальну суму 12 177,57 грн., а саме, за платежем податок на доходи фізичних осіб.

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 18.10.2018 року.

У судове засідання на вказану дату відповідач не з'явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується його власним підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження у справі від 15.08.2018 р.) з індексним №737, датований 22.08.2018 року.

18.10.2018 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання позивачем заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження та неприбуття без поважних причин відповідача не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до наданого позивачем розрахунку податкового боргу ОСОБА_1 та витягу з інтегрованих карток платника податків станом на 21.05.2018 р. за відповідачем обліковується заборгованість у загальній сумі 12 177,57 грн., зокрема:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, обліковується залишок несплаченого узгодженого грошового зобов'язання в сумі 12177,57 грн., який виник з 16.09.2015 р., нарахований відповідно до податкової декларації від 16.09.2015 року № на суму 8168,99 грн., податкового повідомлення рішення від 15.07.2016 року № на суму 170,00 грн., податкового повідомлення-рішення від 16.02.2017 року № на суму 3204,69 грн.

Сума нарахованої пені становить 633,89 грн.

Перевіряючи правомірність вимог позивача на предмет їх узгодженості з фактичними обставинами, вимогами Податкового Кодексу України ( далі - ПК України), суд встановив наступне.

Статтею 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини ( п.п. 20.1.34. п. 20.1. ст. 20 ).

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 ст. 38 цього Кодексу, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України до обовязків платника податків віднесено, окрім іншого - подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно із п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями п.54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, податкове зобов'язання, яке самостійно задеклароване відповідачем є узгодженим.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у січні 2017 року податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 27.01.2017 р. №41/21-03-13-05/НОМЕР_1.

На підставі висновків вказаного акту перевірки позивачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 16.02.2017 р. № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання ОСОБА_1 за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 3204,69 грн., у тому числі за основним платежем на суму 2563,75 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 640,94 грн.

Також, у липні 2016 року податковим органом було проведено камеральну перевірку зі своєчасності надання податкової декларації про майновий стан і доходи, за результатами якої складено акт від 15.07.2016 р. №2316/21-03-13-02.

На підставі висновків вказаного акту перевірки позивачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 15.07.2016 р. № НОМЕР_3, яким збільшено суму грошового зобовязання ОСОБА_1 за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 170,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказані податкові повідомлення рішення були направлені контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та були отримані позивачкою.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що податкові повідомлення - рішення вважаються такими, що вручені платнику податків, що підтверджуються копією рекомендованих поштових відправлень, наявних в матеріалах справи.

Згідно з п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В матеріалах справи відсутні докази щодо оскарження платником податків вказаних податкових повідомлень-рішень. При цьому відповідач не скористався правом надати такі докази до суду, що дає підстави вважати грошові зобовязання за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями такими, що набули статусу узгодженості. У звязку з цим у ОСОБА_1 виникає обов'язок щодо сплати визначеного в них грошових зобов'язань відповідно до ст. 57 Податкового кодексу України.

Отже, станом на 21.05.2018 року у відповідача наявний податковий борг, який складається з самостійно задекларованої суми узгодженого грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та грошового зобовязання визначеного контролюючим органом та не оскарженого відповідачем на загальну суму 12 177,57 грн., в тому числі пені на суму 633,89 грн.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем на адресу відповідача було надіслано податкову вимогу, в якій зазначено, що загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобовязаннями станом на 19.09.2012 року становить 2692,66 грн.

Податкова вимога від 19.09.2012 року № 3407 була направлена на адресу ОСОБА_3 (прізвище відповідачки до зміни) засобами поштового звязку та отримана нею 28.11.2012 року (згідно підпису на рекомендованому поштовому відправленні).

За приписами пп.62.1.1-62.1.2 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Як передбачено п.1 Розділу І "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", затвердженого 07.04.2016 р. наказом Міністерства фінансів України № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881 (надалі - Порядок № 422), цей Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з п.2 Розділу І цього Порядку терміни в ньому вживаються в таких значеннях: інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Внаслідок дослідження судом зворотного боку інтегрованої картки платника податків станом на дату судового засідання сума податкового боргу, яка є предметом стягнення в даній справі залишається не погашеною, а саме,

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, обліковується заборгованість в сумі 13821,44 грн.;

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Згідно вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, в редакції Закону України № 2147 - VІІІ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, тому суд приходить до висновку щодо правомірності вимог ГУ ДФС, як суб'єкта владних повноважень, стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у загальній сумі 12177,57 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути податковий борг з платника податків ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1, адреса: 73003, м. Херсон, вул. Ломоносова, буд.80) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, отримувач: УК у м. Херсоні/м.Херсон/11010500, код отримувача-37959779, МФО банку - 899998, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку - 1002, код бюджету - 11010500 (зведеного бюджуту), в сумі 12 177 (дванадцять тисяч сто сімдесят сім) грн. 57 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 8.2.3