Справа № 809/985/18
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2018 р. справа № 809/985/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Чижевської І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Федик Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування припису за № 09-14-353/135-113 від 29.03.2018 та постанови про накладення штрафу за № 09-14-339/97 від 19.04.2018,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування припису за №09-14-353/135-113 від 29.03.2018 та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №09-14-339/97 від 19.04.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, викладені в акті відповідача №09-14-353/135 від 29.03.2018 є необґрунтованими, внаслідок чого припис за №09-14-353/135-113 від 29.03.2018 та постанова про накладення штрафу за №09-14-339/97 від 19.04.2018, винесені за результатами інспекційного відвідування, підлягають до скасування.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 укладені договори підряду на виконання будівельних робіт. Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. В свою чергу, згідно ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. При цьому, у разі виконання робіт чи надання послуг на підставі договору підряду, трудові відносини не виникають. Проте, Управління Держпраці в Івано-Франківській області вважає, що вищевказані договори підряду мають ознаки трудових договорів, а тому наймані особи належним чином не оформлені, що є порушенням ст.24 Кодексу законів про працю України. Однак, дані твердження є безпідставними, оскільки укладені угоди не зобов'язують найманих осіб бути присутніми на підприємстві у визначений робочий час, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, робота виконується на власний ризик. Надані послуги по будівельних роботах мали одноразовий характер, притаманний саме цивільно - правовим угодам, а оплата праці не мала систематичного характеру та проводилася згідно актів здачі-приймання робіт. Таким чином рішення про накладення штрафу та припис відповідача підлягають до скасування.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву (04.07.18), відповідно до якого зазначив, що за наслідками проведеного інспекційного відвідування позивача, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області досліджені договори підряду, укладені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 з фізичними особами, які містять ознаки трудових договорів, оскільки виконувана робота мала тривалий систематичний характер за посадою різноробочого. При цьому, вказані договори підряду позивачем повторно та неодноразово переукладалися. В даному випадку позивачем здійснено фактичний допуск десяти працівників до роботи без укладення трудового договору, чим порушено ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України. За вищевказані правопорушення Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області винесено припис та постанову про накладення штрафу, які прийняті з урахуванням всіх обставин та на підставі норм чинного законодавства.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що в акті інспекційного відвідування, посадовою особою відповідача вказано на порушення ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, а саме допущення до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу. Порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України також зазначено в постанові про накладення штрафу за № 09-14-339/97 від 19.04.2018. Відповідальність за порушення вищевказаної норми, як зазначено Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області, передбачена абзацом 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. Даного правопорушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 не вчинялося.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, яка є інспектором Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області зазначила, що з метою проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), отримання документів позивача для їх дослідження під час інспекційного відвідування, 27.03.2018 вона вирушила до місця реєстрації фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та здійснення ним господарської діяльності, а саме в с. Перерісль Надвірнянського району. Не розшукавши позивача, для уточнення інформації про місцезнаходження підприємця вона звернулася до сільської ради, де її повідомили про те, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3 не здійснює підприємницької діяльності в АДРЕСА_1. Однак, надали контактний телефон матері ОСОБА_3, яка в свою чергу повідомила його контактний номер телефону. Внаслідок спілкування з підприємцем та його прибуттям до Управління Держпраці в Івано-Франківській області нею вручено ОСОБА_3 направлення для проведення інспекційного відвідування, а останнім надано завірені копії документів, необхідних для дослідження в процесі проведення інспекційного відвідування. В подальшому, ОСОБА_3 було вручено акт інспекційного відвідування та припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Суд, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши усні пояснення представника позивача, представника відповідача, пояснення свідка, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.

Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

У відповідності до пп.6 п.4 Положення, Управління Держпраці здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з пп.5 п.6 Положення Управління Держпраці має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Судом встановлено, що в період з 28.03.2018 по 29.03.2018, на підставі наказу від 26.03.2018 № 342, направлення №04-13/15-10/1851 від 26.03.2018, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (а.с.121, 122).

У відповідності до пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів.

Підставою для проведення інспекційного відвідування позивача слугував лист Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28.02.2018 №3627/04 (а.с.120).

За результатами проведеного інспекційного відвідування виявлено порушення позивачем вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, які зафіксовані в акті №09-14-353/135 від 29.03.2018. Також, складено протокол про адміністративне правопорушення за №09-14-353/52 від 29.03.2018 та видано припис за № 09-14-353/135-113 від 29.03.2018, згідно якого позивача зобов'язано усунути виявлені порушення до 29.04.2018 (а.с.123-126, 151).

На підставі вищевказаного акту, відповідачем, за порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України складено постанову №09-14-339/97 від 19.04.2018 про накладення на позивача штрафу в розмірі 1116900 грн. (а.с.26-27, 126).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295.

У відповідності до п.21 цього Порядку якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Акт відповідача №09-14-353/135 від 29.03.2018 підписаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 із зауваженнями, а саме не погодився з висновками викладеними в ньому щодо систематичності укладення договорів підряду.

Позивачем 04.04.2018 подано відповідачу письмові заперечення щодо проведення інспекційного відвідування, які за змістом є зауваженнями на акт №09-14-353/135 від 29.03.2018 (а.с.90-94, 127-129).

Згідно з п. 24 вказаного Порядку припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (пункт 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю).

Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області припис за №09-14-353/135-113 від 29.03.2018, яким позивача зобов'язано усунути виявлені порушення до 29.04.2018, видано до розгляду зауваження на акт інспекційного відвідування.

При цьому, відповідь на зауваження Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області направлено позивачу 10.04.2018 листом за №15-10/2286 (а.с.100-104, 130-132).

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Згідно пункту 2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Відповідно до пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Заступником начальника управління Держпраці в Івано-Франківській області Клим М.І. 10.04.2018 прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (а.с.133).

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення).

Відповідачем 11.04.2018 надіслано позивачу повідомлення №04-13/15-10/2387 про виклик на розгляд справи щодо накладення штрафу, який відбудеться 19.04.2018 (а.с.95, 134).

За наслідками розгляду справи про накладення штрафу заступником начальника управління Держпраці в Івано-Франківській області Клим М.І. складено постанову № 09-14-339/97 від 19.04.2018, згідно якої на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 накладено штраф в розмірі 1116900 грн. (а.с.26, 136).

Щодо виявлених порушень, які зафіксовані в акті інспекційного відвідування позивача №09-14-353/135 від 29.03.2018, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В акті відповідача №09-14-353/135 від 29.03.2018, а саме в розділі ІІІ «Опис виявлених порушень» зазначено, що під час інспекційного відвідування, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було представлено договори підряду, які мають ознаки трудових договорів. Зокрема, перевіркою встановлено, що з ОСОБА_6 укладено договір підряду від 01.03.2017 терміном до 30.03.2017 на виконання загально будівельних робіт (згідно відомості нарахування та виплати заробітної плати - посада різноробочий). Об'єм робіт, який мав виконати виконавець протягом дії договору, не обумовлений. Однак, вартість робіт згідно відомості нарахування та виплати заробітної плати за місяць, представленої для інспекційного відвідування, становила 3200 грн. Договори цивільно-правового характеру укладаються не на термін, а на виконання певного об'єму робіт. На умовах цивільно-правових договорів можна виконувати ті роботи, що можуть бути завершені конкретним (вимірним) результатом. Крім того, цивільно-правові договори з ОСОБА_6 переукладалися шість разів з березня 2017 року по грудень 2017 року.

Аналогічно укладалися та переукладалися цивільно-правові договори (договори-підряду), які мають ознаки трудових договорів, з іншими працівниками. Зокрема: з ОСОБА_7 - з травня 2017 року по грудень 2017 року 8 разів; з ОСОБА_8 - з травня 2017 року по грудень 2017 року 7 разів; з ОСОБА_9 - з березня 2017 року по грудень 2017 року 3 рази; з ОСОБА_10 - з червня 2017 року по грудень 2017 року 2 рази; з ОСОБА_11 - з липня 2017 року по грудень 2017 року 2 рази; з ОСОБА_12 - з червня 2017 року по грудень 2017 року 2 рази; з ОСОБА_13 - з квітня 2017 року по червень 2017 року 3 рази; з ОСОБА_14 - з червня 2017 року по грудень 2017 року 2 рази; з ОСОБА_15 - з січня 2018 року по лютий 2018 року 2 рази. Вказане свідчить про систематичний, безстроковий характер таких договорів та належність їх до трудових.

Згідно представлених для інспекційного відвідування цивільно-правових договорів (договорів-підряду) виконавці виконували роботу за посадою різноробочий, яка зазначена у відомостях нарахування та виплати заробітної плати та в актах здачі-приймання робіт в пункті 1 «загальнобудівельні роботи». Інспекційним відвідуванням встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_3 замість оформлення трудових відносин з десятьма працівниками, уклав договори цивільно-правового характеру, які мають ознаки трудових договорів. За наявності ознак, притаманних трудовим відносинам, повинен укладатися трудовий договір, а не цивільно-правова угода.

Аналізуючи представлені цивільні угоди судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір підряду з ОСОБА_6 від 01.03.2017. Згідно п.1.1 вказаного договору, за дорученням замовника - ОСОБА_3 підрядник - ОСОБА_6 зобов'язувався на власний ризик виконати певну роботу на умовах цього договору в термін з 01.03.2017 по 30.03.2017. Характер роботи - загальнобудівельні роботи (пункт 2 договору). Пунктом 7.1 договору встановлено, що приймання робіт замовником виконується по акту приймання-здачі робіт (а.с.78).

Загальна вартість виконаних ОСОБА_6 робіт, згідно акту здачі - приймання робіт від 30.03.2017, складала 3200 грн. (а.с.79).

В подальшому, позивачем повторно укладалися того ж самого змісту договори підряду з ОСОБА_6 на виконання загально будівельних робіт від 04.04.2017, від 01.06.2017 за №6/5, від 03.07.2017 за №7/2, від 01.12.2017 за №12/8 та здійснювалася оплата за виконані роботи в розмірі 3200 грн. відповідно до актів приймання-здачі робіт від 28.04.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 29.12.2017 (а.с.70 - 77).

Аналогічно фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладалися та переукладалися договори підряду з ОСОБА_7 (договори підряду від 03.05.2017 №5/2, від 01.06.2017 №6/1, від 03.07.2017 №7/1, від 01.08.2017 №8/1, від 01.09.2017 №9/2, від 01.11.2017 №11/1, від 01.12.2017 №12/1); ОСОБА_8 (договори підряду від 15.05.2017 №5/3, від 03.07.2017 №7/4, від 01.08.2017 №8/2, від 02.10.2017 №10/3, від 01.11.2017 №11/2, від 01.12.2017 №12/2); ОСОБА_13 (договори підряду від 04.04.2017 №04/04/1, від 03.05.2017 №5/1); ОСОБА_9 (договори підряду від 02.10.2017 №10/2, від 01.12.2017 №12/7); ОСОБА_10 (договір підряду від 01.12.2017 №12/5); ОСОБА_11 (договір підряду від 03.07.2017 №7/3); ОСОБА_14 (договір підряду від 01.06.2018 №6/4; ОСОБА_12 (договір підряду від 01.06.2017 №6/3); ОСОБА_15 (договір підряду від 01.02.2018 №2/1 (а.с.36, 38, 40, 42, 44, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 80, 82, 84, 86, 88).

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

В свою чергу, за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здачі-приймання робіт (наданих послуг), на підставі яких проводиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Однак, відповідно до п. «а» ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Умовами цивільно-правової угоди, укладеної між сторонами, передбачено, що підрядник повинен самостійно організувати та нести відповідальність за організацію та виконання роботи з урахуванням вимог техніки безпеки з охорони праці. Зазначені умови притаманні саме договору підряду.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами Кодексу законів про працю України та іншими актами трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг (підрядника) у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Отже, трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як вбачається з договорів підряду, укладених позивачем з ОСОБА_6, з ОСОБА_7, з ОСОБА_8, з ОСОБА_13, з ОСОБА_9, з ОСОБА_10, з ОСОБА_11, з ОСОБА_14, з ОСОБА_12, з ОСОБА_15, їх предметом є кінцевий результат праці, оскільки вищевказані особи виконували разові роботи, які виконавець повинен передати замовнику.

Вищезгадані особи, виконували роботи на свій ризик, самостійно організовували їх виконання, на них не розповсюджувалися правила внутрішнього трудового розпорядку, жодні накази, розпорядження про прийняття їх на роботу, допуск до роботи за цими договорами не видавалися, пільги, компенсації, заохочення за успіхи в роботі та стягнення за порушення трудової дисципліни до них не застосовувалися. Оплата праці за будівельні роботи не мала систематичного характеру, як це передбачено трудовим договором, була разовою, проводилася згідно актів здачі - приймання робіт і тільки після їх виконання.

Статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

На думку відповідача беззаперечною ознакою, що характеризує укладені між позивачем та ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_13; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_14; ОСОБА_12, ОСОБА_15 договори саме як трудові, а не цивільні, є оплата праці, яка здійснювалася згідно відомостей про нарахування та виплати заробітної плати за посадою різноробочий (а.с.199 - 209).

Суд вважає, такі твердження Управління Держпраці в Івано-Франківській області передчасними та необґрунтованими, оскільки саме використання, взятих позивачем як зразок, відомостей про нарахування та виплату заробітної плати працівникам за трудовим договором, без підтвердження іншими незаперечними доказами, не може свідчити про допущення позивачем працівників до робіт без укладення трудового договору.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не здобуто та не надано суду інших доказів на підтвердження трудових відносин між позивачем та ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_13; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_14; ОСОБА_12, ОСОБА_15, та враховуючи те, що укладені договори підряду жодним чином не місять ознак трудових договорів, то відсутні порушення позивачем ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, зафіксовані в акті інспекційного відвідування №09-14-353/135 від 29.03.2018.

Як вже судом зазначено, відповідачем складено щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до постанови Надвірнянського районного суду від 11.07.2018 (справа №348/722/18) провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дане рішення набрало законної сили 24.07.2018 (а.с.160-163).

При цьому, Надвірнянським районним судом зазначено, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили той факт, що між ними та ОСОБА_3 укладалися саме договори на виконання конкретної роботи, а не трудові договори. Обумовлену роботу вони виконували в зручний для них час, організовували її самостійно, оплату отримували саме за виконану роботу, одноразово за кожною угодою. Крім того встановлено, що договори підряду укладені позивачем з ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_13; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_14; ОСОБА_12; ОСОБА_15 мали цивільно-правовий характер.

Згідно ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що відповідачем не дотримано вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Відповідачем, внаслідок невірного обчислення встановлених Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю строків, не дочекавшись зауваження на акт інспекційного відвідування, передчасно винесено припис. Вказана обставина, на думку суду, свідчать про формальне дотримання відповідачем вимог законодавства про працю щодо забезпечення права позивача на всебічне та повне дослідження наявності чи відсутності фактів правопорушень викладених в акті інспекційного відвідування.

Інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 проведено у визначений період заходу державного нагляду (контролю), грубих порушень під час його проведення судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище та відсутність в позивача порушень законодавства про працю, які зафіксовані в акті Управління Держпраці в Івано-Франківській області №09-14-353/135 від 29.03.2018, прийняті на підставі них рішення: припис за №09-14-353/135-113 від 29.03.2018 та постанова про накладення штрафу за №09-14-339/97 від 19.04.2018 підлягають до скасування, а позов до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 10572 грн. сплачених судових витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці в Івано-Франківській області про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до усунення виявлених порушень за № 09-14-353/135-113 від 29.03.2018.

Визнати протиправними та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області № 09-14-339/97 від 19.04.2018 про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 штрафу в розмірі 1 116 900.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області ( вул.Незалежності,67, м.Івано-Франківськ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_2) сплачений судовий збір у розмірі 10572 (десять тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Рішення складене в повному обсязі 19 жовтня 2018 р.