Справа № 820/2291/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції : Шевченко О.В.

17 жовтня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/2291/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 (10:34 год., повний текст складено 09.07.18) по справі № 820/2291/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" (далі по тексту ТОВ фірма "Радій, ЛТД", позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту ГУ ДФС у Харківській області , відповідач), в якому просить суд, скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2017 року про застосування штрафних санкцій в сумі 486 066,37 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі № 820/2291/18 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" (, адреса: 61036, м. Харків, вул. Морозова, буд. 7) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення - рішення задоволено.

Скасовано податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 04.12.2017 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" () судові витрати в розмірі 7291 (сім тисяч двісті дев'яносто одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального права (ст.ст.120-1, 201 Податкового кодексу України, а також помилковість позиції суду першої інстанції щодо неоднозначного тлумачення прав платників податків при звільненні від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених у ст.120-1 ПК України, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі № 820/2291/18 скасувати, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято ним правомірно на підставі акту камеральної перевірки, яким встановлено порушення позивачем терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України). Вказує, що положення п.120-1.1 ст.120-1 ПК України не містять виключень щодо застосування штрафних санкцій у разі несвоєчасної реєстрації податкових накладних, за винятком податкової накладної, яка одночасно і не надається отримувачу (покупцю), і одночасно складена на постачання товарів/послуг для операцій : які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Враховуючи, що позивач здійснював реалізацію медикаментів та фармацевтичних товарів, а відповідно до ст.197 ПК України вказаний вид операції не звільнений від оподаткування та не підлягає оподаткуванню за нульовою ставкою у розумінні ст.195 ПК України, несвоєчасна реєстрація позивачем податкових накладних обґрунтовано потягло застосування штрафних санкцій.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні та в надісланому до суду відзиві просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що суд першої інстанції правильно застосував положення п.56.21 ст.56 ПК України, та вірно дійшов висновку про наявність неоднозначного (множинного) тлумачення прав та обовязків платників податків, визначених у п.120-1.1 ст.120-1 ПК України. Стверджує, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних, що не підлягають наданню платникам податків покупцям, жодним чином не впливає на стан розрахунків платника ПДВ з бюджетом, оскільки платник в будь-якому разі сплачує ПДВ після подання відповідної податкової декларації. Таким чином, від несвоєчасної реєстрації податкових накладних у спірних відносинах контрагентам, які виступають кінцевими споживачами, або інтересам держави не спричинено жодної шкоди

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області була проведена камеральна перевірка ТОВ "Радій, ЛТД" з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Відповідачем було складено акт №19118/20-40-12-10-09/14075757 від 10.11.2017 "Про результати камеральної перевірки ТОВ "Радій, ЛТД" () з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних" (а.с. 15-21).

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Кодексу, ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.12.2017 № щодо застосування штрафу у розмірі 486066,37 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН (а.с. 10).

Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності заявлених позовних вимог, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

При цьому суд зазначив, що всі податкові накладні, які відображені в акті перевірки, та за доводами контролюючого органу були зареєстровані з порушенням строку, не надавались отримувачам (покупцям), а відтак порушення граничних строків їх реєстрації, визначених у пункті 120-1.1 ст.120-1 ПК України, не може бути підставою для застосування до позивача штрафних санкцій.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність неоднозначного (множинного) тлумачення прав та обовязків платників податків, визначених у вказаній нормі права, в частині того, чи повинні такі податкові накладні одночасно відповідати двом умовам - не надаватися покупцю та/або складатися за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування; які оподатковуються за нульовою ставкою.

При вирішенні даного спору судом враховано положення пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, якими встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таке застосування норм, за висновком суду, відповідає й основним засадам податкового законодавства, проголошеним у статті 4 ПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до норм пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Згідно з приписами підпунктів "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є серед іншого операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/ послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов'язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.09.2018 по справі № 816/1488/17.

З огляду на вищевикладене колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для неоднозначного тлумачення положень п. 1201.1 статті 1201 ПК України у цій справі, та як наслідок, помилково застосував до спірних відносин п.56.21 ст.56 ПК України.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20-у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 -у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, підтверджено у суді апеляційної інстанції та не заперечується позивачем по справі, що податкові накладні (перелік наведений в акті перевірки за звітний період лютий-вересень 2017), які не надавались покупцю (отримувачу) та зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки податку на додану вартість « 7» або « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави колегії суддів дійти висновку про обґрунтованість застосування до відповідача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних ЄРПН, та правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача від 04.12.2017 № щодо застосування штрафу у розмірі 486066,37 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 04.12.2017 № задоволенню не підлягають.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

У звязку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні спірних відносин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі № 820/2291/18 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 по справі № 820/2291/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 22.10.2018.