Справа № 1840/2860/18
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2018-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2018 р. Справа №1840/2860/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Веріч А.І.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження адміністративну справу №1840/2860/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
24.07.2018 ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3Х.) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради (далі - відповідач) і просить суд:
- визнати протиправними дії ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради щодо відмови в призначенні житлової субсидії ОСОБА_3, прийнятої за результатами розгляду її заяви про призначення житлової субсидії від 24.05.2018;
- скасувати рішення ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради щодо відмови у призначенні житлової субсидії ОСОБА_3, прийняте за результатами розгляду її заяви про призначення житлової субсидії від 24.05.2018;
- зобов`язати ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради призначити ОСОБА_3 щомісячну житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2018.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що Порядок надання субсидій регулюється постановою Кабінету ОСОБА_5 України №329 від 27.04.2018 (далі - Порядок). Так, відповідно до п. 8 Постанови житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані і фактично проживають у житловому приміщенні. Зазначає, що субсидія не може призначатися одночасно за зареєстрованим місцем проживання особи та за місцем її фактичного проживання. Підстави відмови у призначенні субсидії визначені у п. 6 порядку, але відповідачем не зазначено жодної з визначених підстав у повідомленні про відмову у призначенні субсидії позивачеві. Звертає увагу суду на те, що крім позивача в квартирі зареєстрована ОСОБА_6, яка в квартирі не проживає, так як з липня 2017 року проживає в Індії та перебуває на утриманні свого чоловіка. Вказує на те, що в заяві ОСОБА_3 просила призначити субсидію на осіб, що фактично проживають у житловому приміщенні, тобто, лише на себе, оскільки ОСОБА_6 зареєстрована, але не проживає в квартирі, тобто, не є членом сім'ї позивача в розумінні вимог законів України "Про всеукраїнський перепис населення", "Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", Сімейного кодексу України, а тому її доходи не повинні враховуватися при призначенні житлової субсидії.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Також задоволено клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору.
13.08.2018 представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю опрацювання позовної заяви та отримання додаткового часу на підготовку відзиву на позовну заяву.
У підготовче судове засідання 14.08.2018 представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача проти заявленого клопотання не заперечував та при його вирішенні покладався на розсуд суду. Суд задовольнив заявлене клопотання і відклав проведення підготовчого засідання.
22.08.2018 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позову, зазначив, що позивачем до заяви про призначення субсидії було додано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії. В декларації крім себе ОСОБА_3 зазначила також повнолітню доньку ОСОБА_6 Відповідно до встановленого порядку призначення субсидій відповідачем зроблено запити про дохід ОСОБА_6 За отриманою інформацією в періоді, за який враховуються доходи для призначення субсидії, ОСОБА_6 доходів не отримувала та єдиного соціального внесу на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не сплачувала. Відповідно до п.п. 3 п. 6 Положення такі обставини є підставою для відмови у призначенні субсидії, а тому вважає, що оскаржуване Рішення відповідача від 06.07.2018 є правомірним і не підлягає скасуванню. Крім того, вважає безпідставним посилання позивача при визначенні кола членів домогосподарства на нормативні акти, що не регулюють порядок призначення субсидії. Звертає увагу суду на те, що належність доньки ОСОБА_6 до кола членів домогосподарства зазначено самою ОСОБА_3 в декларації, а тому просить у задоволенні позову відмовити (а.с.29-32).
Ухвалою суду від 24.09.2018 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії і призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського окружного адміністративного суду.
У судовому засіданні 10.10.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Також наголосив на тому, що особи, які зареєстровані в квартирі, але не проживають, не є членами домоволодіння, їх доходи не повинні враховуватися при вирішенні питання про призначення субсидії, а відтак, перевірка відповідачем їх доходів та факту сплати єдиного соціального внеску є безпідставною.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Вказувала на те, що ОСОБА_6, зареєстрована у квартирі позивача, не мала доходів та не сплачувала ЄСВ, що є підставою для відмови у призначенні субсидії відповідно до п. 6 п.п.3 Положення. Відповідно до вимог Положення на розгляд комісії матеріали передаються у випадку наявності встановлених підстав, а у даному випадку такі підстави були відсутні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 24.05.2018 ОСОБА_3 звернулась до ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії. Разом із заявою позивачем була подана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням субсидії, у якій, окрім себе, вона також зазначила зареєстровану в житловому приміщенні ОСОБА_6 При цьому в декларації позивач вказала на те, що ОСОБА_6 фактично в квартирі не проживає, оскільки проживає в Індії та знаходиться на утриманні чоловіка (а.с. 15-17).
Рішенням від 06.07.2018 відповідачем відмовлено у призначенні ОСОБА_3 житлової субсидії. При цьому підставою такої відмови зазначено дохід менший від мінімальної заробітної плати/не сплачено ЄСВ (а.с. 40). Слід зазначити, що факт розміру доходу меншого від мінімальної заробітної плати та несплата ЄСВ ОСОБА_6 позивачем не заперечується.

Також відповідачем повідомлено ОСОБА_3 про відмову в поданні документів щодо призначення житлової субсидії на розгляд комісії через відсутність підстав, визначених Положенням про порядок призначення житлових субсидій (а.с. 18).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету ОСОБА_5 України № 848 від 21.10.1995 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" затверджено "Положення про порядок призначення житлових субсидій" (далі Положення).

Пунктом 6 Положення ( в редакції постанови КМУ від 27.04.2018 №329) визначено підстави для відмови у призначенні субсидій.

У оскаржуваному рішенні відповідач як підставу для відмови у призначенні субсидії ОСОБА_3, зазначає, що такими підставами є дохід менший від мінімальної заробітної плати/не сплачено ЄСВ, однак при цьому не зазначає конкретного пункту Положення.

У той же час Підпунктом 3 п. 6 Положення серед підстав для відмови у призначенні субсидії передбачено, зокрема, наявність у складі домогосподарства або у складі сім'ї члена домогосподарства осіб, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії і в цьому періоді вони отримували середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або вони не сплатили єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому ніж мінімальний, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії.

За твердженням відповідача, що не оспорюється позивачем, ним отримано інформацію про те, що дочка позивача ОСОБА_6, зареєстрована в квартирі, де проживає ОСОБА_3, не отримувала дохід та не сплачувала ЄСВ у період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. У зв'язку з чим, відповідачем зроблено висновок про наявність підстав для відмови у призначенні субсидії без направлення документів на розгляд комісії.

Проте з такими висновками суд погодитись не може, оскільки вони суперечать вимогам Положення.

Так, у відповідності до п.9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Тобто, під час розгляду заяви ОСОБА_3 про призначення житлової субсидії відповідач повинен був врахувати факт фактичного не проживання ОСОБА_6 в житловому приміщенні позивача, тобто, не включати останню до складу домогосподарства, і як наслідок цього, не враховувати її доходи під час призначення житлової субсидії позивачеві.

Слід зазначити, що відповідачем факт не проживання ОСОБА_6 у житловому приміщенні позивача не заперечувався. Крім того, на підтвердження цієї обставини представником позивача у судовому засіданні був наданий акт від 09.10.2018 (а.с.79).

Суд також зазначає, що відповідно до п. 7 Положення за наявності умов, зазначених у пункті 6 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадку, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 цього Положення. Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Відповідно до п. 9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення. За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

З наведених норм вбачається, що навіть за наявності обставин, визначених п. 6 Положення як підстава для відмови у призначенні житлової субсидії, спеціально створеною комісією може бути прийнято рішення про призначення такої субсидії. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 302 від 12.06.2018 створено комісію по розгляду питань, пов'язаних з отриманням житлових субсидій.

Суд зауважує, що ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради не скористався визначеною Положенням можливістю передати документи позивача на розгляд комісії по розгляду питань, пов'язаних з отриманням житлових субсидій.

За встановлених обставин, суд вважає рішення ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради від 06.07.2018 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_3 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У той же час суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні житлової субсидії, прийнятої за результатами розгляду заяви позивача від 24.05.2018. Як було встановлено судом, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 24.05.2018 відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні житлової субсидії від 06.07.2018, яке є предметом оскарження у даній справі. Відтак, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні субсидії не можуть розглядатися окремо від рішення, яким саме і відмовлено у призначенні такої субсидії та не є окремим предметом оскарження, оскільки окремо від рішення про відмову ніяким чином не можуть порушувати права, свободи, інтереси позивача. Тому вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача зобов`язати ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради призначити ОСОБА_3 щомісячну житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2018, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.14 Положення структурним підрозділом з питань соціального захисту населення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

Тобто, за наслідками розгляду заяви позивача ОСОБА_4 повинен прийняти одне з таких рішень: призначити субсидію, відмовити у її призначенні або передати питання на розгляд комісії.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача щодо призначення субсидії, є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету ОСОБА_5 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_5 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога щодо зобов`язання ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради призначити ОСОБА_3 щомісячну житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2018 виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі ч. 2 ст. 9 КАС України з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивачки від порушень з боку відповідача, суд вважає необхідним вийти за межі заявлених позовних вимог і зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про призначення житлової субсидії від 24.05.2018 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради не довів правомірності свого рішення від 06.07.2018 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_3, прийнятого за результатами розгляду її заяви про призначення житлової субсидії від 24.05.2018, а отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним і скасування вказаного рішення та вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 24.05.2018 про призначення житлової субсидії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 40030, код НОМЕР_1) до ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради (вул. Харківська, 35, м. Суми, 40035, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради від 06.07.2018 про відмову у призначенні житлової субсидії ОСОБА_3, прийняте за результатами розгляду її заяви про призначення житлової субсидії від 24.05.2018.

Зобов`язати ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 24.05.2018 про призначення житлової субсидії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні вимог про визнання протиправними дій ОСОБА_4 соціального захисту населення Сумської міської ради щодо відмови в призначенні житлової субсидії ОСОБА_3, прийнятої за результатами розгляду її заяви про призначення житлової субсидії від 24.05.2018, та зобов'язання призначити житлову субсидію - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.10.2018.

Суддя Н.В. Савицька